Jisses. Det här är flott.
Okej. Jag meddelade min syster att vi är här. Ja.
Tänk att hon äntligen ska gifta sig.
Och med killen som äger allt det här. Herregud.
Eller hur? Bra jobbat, Grace.
Definitivt. De har inte känt varandra så länge...
BING-KUNGEN
...men jag gläds med henne.
Verkligen.
- Här kommer de! Hej! - Jösses.
Dina föräldrar är här. Jag väntade mig inte att se dem förrän...
Du. Jag älskar dig, och mina föräldrar kommer att älska dig.
Jag vill bara göra ett gott första intryck.
Det kommer du. Och vet du vad?
Maggie är med Brett hela helgen, så vi behöver bara koppla av och ha kul.
Ja. Svettas jag? Jag känner mig väldigt svettig.
Du. Koppla av och ha kul.
Koppla av och ha kul.
Ja!
Jag förstår inte. Hittade du honom bara så här?
Var du uppe hela natten?
Vad? Nej. Han var däckad när jag kom in i rummet,
så jag sov bara bredvid honom.
Herregud. Jag sov bredvid honom.
Min stackars pojke. Han dog i sömnen, precis som sin far.
Som hopifolket säger: "Räds inte tårar, de är sorgens speglar."
Det låter bättre på hopispråket. Det rimmar inte.
Det här är inte bra. Det här är... Det här är illa. Riktigt, riktigt illa.
Gud, sånt fantastiskt hår. Nu kommer du aldrig att förlora det.
Jag skulle inte klappa den döda kroppen.
Varför inte?
Får jag prata med dig lite snabbt? Ingen stor grej.
- Ja, vi kanske ska ha en liten... - Inte du.
- Jag tror att Edgar blev mördad. - Vad?
- Du kan inte bara säga att nån mördats. - Titta här.
- Den är död. - Herregud.
Eller hur?
Att Edgar bara...
Jag menar, tragiskt, men bara dör helt plötsligt,
och sen råkar hans ödla också dö?
Knappast.
Minns du att han delade sin mat och dryck med den hela helgen?
Jag tror att nån förgiftade Edgar,
och att hans ödla också blev oavsiktligt förgiftad.
Det var som fan. Ett nytt mord.
Du har rätt. Min son blev förgiftad.
- Vad? - Tillsammans med sin älskade ödla Roxana.
Och Grace dödade dem båda.
Vad?
- Nej. - Ta tillbaka det.
- Hur vågar du? - Jag är inte...
- Det var precis vad du sa, Aniq. - Vad? Jag sa inte det.
Grace träffade min rara pojke för bara sex månader sen.
Hon gifte sig uppenbarligen med honom för hans pengar
och förgiftade honom sen på deras bröllopsnatt.
- Nu går du för långt. - Nej.
- Det gjorde jag inte, Zozo. Snälla. - Jag vet.
Så här kommer det att bli. Jag ska ringa min kära vän,
sheriff Reardon, Howie, som är en kapabel, stilig man,
och han kommer att veta exakt vad som måste göras.
Isabel.
Nej. Jag hamnar i fängelse.
Det är ingen bra idé.
Vad händer?
Jag vet inte säkert, men historiskt sett, när rika, vita människor viskar,
så är det aldrig nåt bra.
Vid närmare eftertanke, även om det här är en obeskrivlig tragedi,
så lär den inte bli mer beskrivlig de närmaste timmarna,
så vi måste ta itu med några viktiga affärsangelägenheter
innan vi meddelar myndigheterna.
Ingen lämnar egendomen innan det är gjort.
- Fängelse är nog inget för mig. - Jag tar hand om det.
- Du. - Jag gjorde det inte, Zozo.
Nej, jag vet. Vi löser det här.
Hur då? Isabel är vän med sheriffen.
Hon har alltid hatat mig.
Vi har några timmar på oss innan sheriffen kommer, så vi kan...
Jag vet inte.
Du...
Jag kan kanske hjälpa till.
Här är omslagsutkastet.
X MARKERAR MORDPLATSEN
Vi är alla väldigt förväntansfulla.
Jag också.
Jag slutade på polisen innan pensionen kom in,
så det här måste verkligen gå vägen.
Absolut. Angående det, hur går det med det faktiska skrivandet?
- Det går bra. - Bra.
Jag var där. Jag vet vad som hände.
Och medan jag skriver tänker jag hela tiden: "Va?"
Det är fantastiskt. Jag skulle gärna se några sidor.
En sekund. Jag måste ta det här. Ät mitt bacon. Du betalar för det.
Titta vem som ringer.
Ja, jag har kvar ditt kort.
Så, vad gäller det? Har det skett ett mord till?
- Faktiskt så... - Lägg av. Seriöst?
Jag vet inte vad jag kan göra för dig
för jag har slutat som polis.
Jag är författare nu.
Ja. Nej, jag vet. Jag såg ditt inlägg på Instagram.
Mycket färgstarkt språk. Många svordomar där.
Ja, för jag är jävligt bra på att skriva.
Absolut. Men, du förstår, det är faktiskt bra att du inte är polis,
för vi kan inte involvera polisen.
Du förstår, jag är på ett bröllop, och brudgummen är död.
Och den huvudmisstänkta är bruden, som är Zoës syster.
Jäklar, det var illa.
Men du är fortfarande tillsammans med Zoë?
Ja. Jag träffade just hennes föräldrar för första gången.
Jag hoppades få deras välsignelse, för...
OMG. Tänker du fria?
Ja, det var tanken.
Men hela helgen har varit en katastrof. Allt som kunde gå snett har gått snett.
Och dessutom, mordet.
Vet du vad? Vänta ett ögonblick.
Jag är hemskt ledsen, men jag måste gå.
- Det har skett ett nytt mord. - Vem pratar du med?
Herregud. Ännu ett?
Jag kanske skriver en bok till om det.
Men du har inte skrivit den här.
Okej, jag är på väg.
Messa mig adressen och berätta allt.
Tack. Så, brudens namn är Grace.
Och hennes man, brudgummen, är Edgar, eller var Edgar, för han är...
Vänta lite. Du vet att jag har en process. Jag måste få höra hela historien.
Så kör igång med Aniqs rom-com-uppföljare.
Det här är ingen uppföljare.
Du är på ett bröllop, du träffar föräldrarna,
och ett nytt mord sker. Låter som en uppföljare i mina öron.
Visst.
- Vi anlände i fredags. - Låt mig gissa.
Förra gången började historien med att du körde till skolan helt ensam.
Den här gången kör du upp till bröllopet, men Zoë är i bilen med dig.
- Ja. Hur kunde du... - Uppföljare!
ANIQ 2: UPPFÖLJAREN
Välkomna, kära resenärer.
Herregud. Det här stället är fantastiskt!
Eller hur? Som Pemberley House. Och ni två har en egen stuga.
Kul att se dig igen.
Aniq, jag hade så kul på vår dubbeldejt till ditt flyktrum senast.
Och Roxana också.
- Vi borde göra om det nån gång. - Ja.
Nej, en andra gång vore nog inte kul,
för jag vet redan svaren. Det skulle bli tjatigt.
Ja. Vi skulle kunna göra nåt annat.
Så, Zoë har kanske berättat att jag främst är antikhandlare,
men jag gör också en liten grej jag kallar "onödigt stickande" vid sidan om.
Så jag har gjort den här åt dig.
Så gulligt.
Vilken fin... Obama-docka?
Det är en tekannevärmare. Den ska föreställa dig.
Ja, nej, jag ser det nu.
- Den är jättefin. - Du är väldigt hövlig.
Det påminner mig, mamma hälsar.
Hon ville vara här, men hon var upptagen med tystnad och alkohol.
- Okej. Officiella introduktioner. - Jaha.
Mamma och pappa, det här är Aniq. Aniq, Vivian och Feng.
Snälla, kalla mig Bing-kungen. det finns ingen större.
Taiwanesisk slushy, väl? Zoë har berättat om det.
Det är väl lite som hawaiiansk slushy?
Nej.
Hawaiiansk slushy är vass som knivar.
Jag skulle inte kasta hawaiiansk slushy i toaletten.
Förlåt.
Aniq, trevligt att träffa dig.
- Bara så du vet, vi hatade alltid Brett. - Mamma.
- Han är en idiot. - Pappa.
Jag kan försäkra er, jag är definitivt ingen idiot.
Din bil rullar.
- Åh, nej. Nej. - Min mattruck!
Nej.
Kraschade du din bil medan den var parkerad?
Det är jäkligt komiskt, mannen.
Jag var nervös. Jag lämnade den i neutral.
Och det var inte komiskt. Han blev väldigt upprörd.
Nej. Det är rom-com-komiskt. Typ: "Aj, då, den här dåren ligger risigt till."
Det är en helt ny mattruck. Den är förstörd.
- Kyler, filma det här för försäkringen. - Jag har honom.
Hej?
- Nej, inte honom. Mattrucken. - Förlåt.
Aniq, det här är Kyler, Bing-kungens nya sociala medier-ansvarige.
Hej. Trevligt att träffas. Du tappade din Obama-docka.
Min vad?
Så, ja. Ingen kanonstart.
Men repetitionsmiddagen var min chans att visa Zoës föräldrar
att jag är bra för deras dotter.
Dessvärre placerades jag av nån anledning
långt bort vid singelbordet med knäppgökarna och expojkvännerna.
Låt mig gissa. Du är också ett av Graces ex.
- Vad? - Hon har en typ.
Nej. Jag är här med Zoë.
Jaha, så ett av systerns ex?
Nej, systerns nuvarande.
Jaha, jag antog väl bara att hon var tillsammans med den där långe sexbomben.
- Vem är det? - Det är bestmannen.
Edgars affärskompanjon.
Kallar sig Sebastian. Förmodligen ett fingerat namn.
Du, vet du nåt om kryptovaluta?
Vet du vad? Jag ska nog försöka byta bord.
Så Edgar ser att killen bara snackar en massa.
Han ser honom rakt i ögonen och säger:
"Du kan ta det eller gå. Men om du går, så tar jag det ändå."
Det var styvt. Underbart.
Verkligen. Jag älskar när det blir styvt.
Det var pinsamt,
och sen tvingades din partner skratta för att fylla tystnaden.
Var har du varit? Jag har letat efter dig.
Nån placerade mig vid singelbordet.
Det var Isabel, min mamma.
Det här är släktbordet. Är du släkt?
För ingen talade om för mig att ni två var gifta.
Nej. Vi är inte gifta.
- Vi är tillsammans. - Vi är tillsammans.
Då placerade jag dig där du borde sitta.
Okej. Nu har du träffat Isabel. Och det här är Hannah, Edgars syster.
- Adoptivsyster. - Jag förstår.
- Om du vill. - Jag vill.
Aniq, jag har hört att du redan gjort stort intryck.
På grund av bilen.
Sebastian. Den bättre mannen, för Edgar är bäst.
Okej.
- Ingen kyss för mig? - Jag menar, om du vill.
- Jag älskar att kyssa händer. - Nej. Jisses.
Nej. Inte egentligen...
Feng, Vivian, vill ni verkligen att er dotter är tillsammans med honom?
Göm händerna, allihop.
Handpervot är på fri fot.
Mina är rädda. Väldigt rädda.
Jag tror det räcker nu.
Vem vill ha en drink?
Det här är rafflande.
En stilig kille charmar din tjej medan du skämmer ut dig själv.
Vet du vad det här låter som?
Jag vet. Uppföljare.
Så, Hannah berättade just
om de här intressanta bordsarrangemangen som hon har gjort.
Ja, varje blomma ni ser kommer från Hannahs trädgård av besynnerligheter.
Och en del av dem är faktiskt psykotropiska.
Aniq vet vad jag pratar om.
- Nej, det vet jag inte. - Som röker den där...
- Nej. - Så förvånande.
Bordsmarodören är en knarkare.
Nej. Jag använder faktiskt inte droger.
Åh, snälla.
Inte för att jag inte har gjort det.
Men jag tar dem inte regelbundet.
Inte typ: "Måste få min fix."
Är den här på? Kvick notis.
Kan ägaren till den blå sedanen med den intryckta kofångaren
vara snäll och lära sig använda handbromsen?
Din bil rullar fortfarande.
Där är han. Världens sämsta parkeringskille.
Så roligt är det inte.
Jag är här för att presentera en väldigt speciell överraskning.
Som många vet är Edgar inte bekväm framför folksamlingar.
- Inte alls. - Så han bad mig,
som ärligt talat inte kan få nog av att stå framför folksamlingar...
...att presentera en väldigt speciell gäst.
En släkting till Grace som hon inte har sett på väldigt länge.
Men Edgar ville göra nåt alldeles särskilt för dagen,
så han sökte över hela jävla jordklotet för att hitta honom.
- Herregud, det gjorde han väl inte. - Vad? Vad händer?
Mitt herrskap, förbered er på att bli förbluffade.
Graces farbror, Fengs bror Ulysses.
Flabbror Ulysses!
Flabbror? Är det... Jaha, farbror som får dem att flabba.
Det är vad de kallar honom.
- Herregud. - Kom.
Om ni tillåter en trött resenär, en skål.
För min kära brorsdotter, som jag älskar så mycket.
Jag lämnade dig för många månar sen, men du ska veta
att du och din syster alltid har funnits i mitt hjärta.
Och för Edgar.
Normalt, när en av de här ultrarika jordförstörarna
dyker upp i min närhet, försöker jag förgöra honom,
inte lyfta glaset för honom, men jag hör att han gör min Grace lycklig.
Men om du krossar hennes hjärta,
så skär jag halsen av dig med det böjda bladet på min jemenitiska jambiya.
Jag skojar.
- Eller gör jag det? - Jag vet inte.
I en stam på de centralasiatiska stäpperna
dricker familjen en forntida, traditionell bröllops...
...koumiss.
De tror att det för med sig välgång till det nygifta paret.
Först, bruden.
Det är jag. Okej.
Bara...
- Oj. - Ja.
- Tack. Oj. - Varsågod.
- Och nu brudgummen. - Nej, tack.
Roxana äcklas av doften,
och om hon inte gillar den, gör inte jag det heller.
Men det är tradition.
När du dricker den blir du en del av vår familj.
Jag kan dricka den. Ja.
Du är?
Aniq.
Vad är en Aniq?
Jag är tillsammans med Zoë.
Därför sitter jag vid huvudbordet. Jag hör hemma här.
- Alltså, den här killen. - Då så.
Aniq ska dricka ur mitt horn.
Okej. Då så...
Botten upp.
Flabbror, vad är egentligen koumiss?
Fermenterad kamelmjölk.
Fy. Så klumpig.
Mamma.
Åh, nej.
Spottade du kamelmjölk på brudens mor?
Eller hur? Fler rom-com-lustigheter, va?
Uppföljare.
Nej, det är vidrigt.
Allt jag ville den här helgen var att dina föräldrar inte skulle hata mig.
Och vad gör jag?
Kör på din pappas mattruck, spyr över hela din mamma...
- Och byt. - Japp.
Och sen ger Grace mig den där fina tekannevärmaren,
och jag kör över den.
Du. Jag lovar att de inte hatar dig.
De hatar ingen.
De hatade Brett. Det var det första de sa, bokstavligen.
Herregud. Brett! Där har vi det.
Har du sett hur underligt Grace beter sig?
Nej. Men hon kanske är upprörd för att jag spottade kamelmjölk på er mamma.
Nej, jag såg det på möhippan också.
Hon beter sig som jag gjorde precis innan jag gifte mig med Brett.
Som om hon vet att hon gör ett stort misstag,
men inte vet hur hon ska ta sig ur det.
För att Edgar inte ville smaka på din farbrors hornmjölk?
För det var smart gjort.
De är totala motsatser.
Grace är en romantisk, magisk knasboll som älskar antikviteter,
och Edgar är en tafatt teknikkille
som lägger sig kl 21:30 varje kväll och har en konstig tam ödla.
Att nån är lite tafatt och töntig
betyder inte att han inte kan vara bra äktenskapsmaterial.
Kolla här.
Kan du bara se mig sitta här i min finaste anime-inspirerade morgonrock?
- Sexigt. - Och ett samurajsvärd, också från anime.
Jag säger bara att de är ett udda par.
Borde jag prata med henne?
- Jag tror att du älskar din syster. - Ja.
Så kanske bara pejla läget lite?
Okej.
Har du sett min mobilladdare? Mamma behöver låna den.
Jag kanske kan låna henne min? Ja?
Då kan jag be henne om ursäkt
- och visa att jag är till nån nytta? - Visst.
Jag hade ingen aning om vad jag skulle säga till Vivian.
Jag visste bara att jag måste säga nåt om jag skulle få deras välsignelse.
Jag överreagerar inte. Du säger alltid det. Nej...
- Lugna dig. - Nej. Jag är inte...
- Vi löser inget... - Vet du vad?
Jag låter inte honom förstöra vår familj.
Det är för sent nu.
Nej. Det finns saker vi kan göra.
Men vilka är alternativen?
Vad i helvete?
Aniq?
- Hej. - Vad gör du där ute?
- Vad hörde du? - Var han naken?
Jag vet inte vem det där var.
Jag gömde mig bara i buskarna, separat...
Jag... Jag kom för att ge dig den här mobilladdaren.
Och det är gjort,
så jag ska gå tillbaka till stugan och ligga med er dotter.
Inte med. Bredvid.
För vi ligger i samma utrymme, inte med...
Inte för att vi inte har gjort det, för vi har varit ett par i ett år.
Vi ska inte göra det i kväll.
Inte för att vi inte skulle kunna.
Men att säga det till er verkar oförskämt, så jag... Jag tar tillbaka det.
Jag ska...
Bara g...
Ena galenskapen efter den andra, och du försöker bara göra det bästa av det
för att du älskar Zoë så mycket.
Ja. Jag älskar henne oerhört mycket.
En dubbel, i dinosauriestil. Släpa den genom trädgården.
- Vad? - Jag beställer bara lite käk.
- Är du hungrig? - Nej, jag klarar mig.
Hej. Hur mår du?
Jag skulle ge Edgar den här tekannevärmaren på vår smekmånad,
men nu när han är död,
får det mig att verka mer skyldig om jag gör klart den eller om jag inte gör det?
Det vet jag inte.
Men vad jag vet är att vi ska få dig rentvådd, okej?
Aniq jobbar redan på det,
och han var avgörande i utredningen av mordet på Xavier, så...
- Var han? - Ja.
Och det finns inga bevis mot dig.
Det kunde ha varit vem som helst.
Ja.
- Till och med du kunde ha gjort det. - Vad?
Du gillade aldrig Edgar. Det var du tydlig med.
Och nu är vi inte gifta längre,
- så du fick som du ville. - Grace.
Du. Snälla!
Jisses.
Vår tjej lider visst av lite hypoperfusion.
Varför är du fortfarande här?
Sov du här?
För lekmannen, eller lekkvinnan, kallar vi det chock.
Jag vet vad du tänker. Att det här inte är min första rodeo.
Du har rätt, om du med "rodeo" menar "mord".
- Jaså? - Jag är med i en Redditgrupp.
Vi hanterar en massa såna här fall.
Vi har hjälpt till att lösa Modesto-stryparen, Bisbee-besten,
till och med den där killen i Stanley i Idaho,
som vi tror kan ha gömt sin frus lik i en sittsäck.
- Wow. - Polisen vill inte befatta sig med det.
Trots att det fanns några märkliga skuggor
på fotona av sittsäcken.
Men hur som haver, ännu ett rykande hett fall svalnar.
Okej. Bröllopsdagen.
Berätta allt.
Zoë och jag vaknade tidigt
och gick till stora huset för att äta frukost.
- Och en jordgubbe. - Tack så mycket.
Där har vi honom. Herr brudgummen. Lite ledigt klädd för ett bröllop, va?
Jag ska simma mina morgonlängder.
Ja. Nej, jag vet. Jag bara skämtade.
Jag gillar skämt. Det gör Roxana med.
Okej.
Roxana älskar Frank Caliendo och jag älskar Garrison Keillor.
Hej, kompis.
Hördu. Okej. Snälla, sluta med det där.
Det är Colonel.
Han var min mans hund, men till skillnad från min man vägrar han dö.
Nåja, han verkar ha mitt byxben.
Ja, bara sparka bort honom.
- Jag sparkar inte en hund. - Gör det bara. Sparka.
Annars respekterar han dig inte.
Dominera honom.
Sluta med det där, tack. Jag ska dominera dig.
Ingen av oss vill det, men...
- Sparka honom. - Okej!
Sparkade du just hunden?
- Vad? - Sparkade du just hunden?
Nej. Eller... Hon sa åt mig att göra det.
Hon... Jag dominerade honom.
Enligt instruktionerna.
Zozo, jag måste prata med matleverantören.
Kan du hämta dina koreanska morbröder och dina kinesiska fastrar från motellet?
Jag skulle hjälpa Grace göra sig i ordning.
- Jag kan göra det. - Nja. Det är en familjegrej,
och om du kör som du parkerar, så orkar jag bara inte...
Pappa, låt honom göra det. Han vill.
Det vore en stor ära.
Du ska inte tilldelas en medalj. Du ska köra till ett motell.
Det stämmer.
Vad är det som luktar?
Det är jag. Kamelmjölksdoften från i går kväll hänger kvar.
Vet ni vad? Jag ska ta en snabb dusch.
Sen hämtar jag er familj, och jag ska inte svika er.
Hallå?
Jaha. Aniq, det är du.
Habari za asubuhi, som de säger på swahili.
Jag sov under stjärnorna i natt. Zoë sa att jag kunde låna duschen.
Vattenfallen nära Kilimanjaro är renande men iskalla.
- Ja. - Men jag kan skippa det om du behöver...
Nej. Ta den tid du behöver.
- Säkert? - Ja.
Väldigt rymlig dusch.
Nej. Det är lugnt.
- Okej. Jag är klar på ett kick. - Okej.
Vet du? Jag sticker bara! Jag duschar senare!
Ni ser ut som några som vill till en vingård.
Jag är Aniq, Zoës pojkvän.
Inte familj, men nästan. Kanske.
Talar du lite mandarin?
Och koreanska.
Jag läste på inför helgen.
Hoppa in. Kom.
Jag gillar honom.
Aniq!
Följ med mig om du vill veta den riktiga sanningen om sanningen.
Vi måste rädda Grace.
Nej. Vet du, jag avstår nog.
- Jag känner inte honom. - Vet du vad? Okej.
Mot vingården!
- Tack. - Självklart.
Goddag, min gode herre. Särskild leverans. Precis i tid, som utlovat.
Hej! Hallå!
Vilka är de?
Jag förstår nog inte frågan.
Det här är inte min familj.
Jag sa "koreanska morbröder och kinesiska fastrar."
De är helt klart kinesiska morbröder och koreanska fastrar.
Nej. De stod utanför motellet. De sa att de ville åka till en vingård.
- Vilka är ni? - Vi är här för vinprovningen.
Var är min familj?
Bra frå...
Hej, gott folk.
Titta vilka jag hittade.
Är han inte stilig? Vår skjuts kom aldrig.
Ju fler, desto trevligare, tycker jag.
Så Johnny English skämde ut dig igen?
Vad gjorde du med extringarna?
Jag snodde några vinflaskor och gav dem till gruppen
och körde dem till hotellet igen.
Jag skulle äntligen ta en dusch när...
Där är han. Handkyssaren.
Okej. Jag tror att du missförstod.
Jag kysser faktiskt inte händer.
Jag försökte bara vara charmig. Ett litet skämt.
- Jag bryr mig faktiskt inte. - Inte jag heller.
Edgar behöver hjälp med sin fluga.
Jag vet hur man knyter en fluga.
Ja. Jag trodde nog att det var din grej.
Din personliga påklädare har anlänt.
Aniq.
- Har du sett såna förut? - Vadå, manschettknapparna?
- Han menar mina kryptonycklar. - Jaha.
Ett par hundra miljoner dollar där. Och ökar.
Har du nånsin stuckit trynet i kryptotråget?
Nej. Mitt tryne är kryptorent.
- Jag är redo att knytas. - Okej. Toppen.
Hon gillar dig.
- Hej. - Hon har aldrig gillat mig.
Ignorera honom.
Där på skrivbordet står en träask. I den finns vita chokladchips.
De är hennes favorit.
- Ge henne ett. - Japp. Okej. Ja.
Ett kul faktum om vit choklad:
den kallas choklad men den innehåller ingen kakao,
så den borde inte få kallas för choklad.
Ja. Det är en bedragardessert. Det har jag alltid sagt.
Folk litar bara på den för att den är vit och snofsig.
Desserternas Bernie Madoff.
Ett imperialistiskt verktyg.
Men Roxana gillar det.
Det är nåt av det enda hon gillar som jag inte gillar,
men jag vill att hon ska känna sig självständig.
- Mata henne. - Okej.
Hej.
Hon bara glufsar i sig den.
Lyssna. Finns det ett ljuvare ljud än en ödlas glada tuggande?
I så fall vill jag gärna höra det.
Jag ska lämna er herrar ifred.
Ja.
Då så, jag ska knyta din fluga åt dig.
Få se. Okej.
Så där.
Så, du planerar att fria till Zoë?
Hur kunde du...
Bara iakttagelse.
Du verkar väldigt nervös runt Feng and Vivian.
Ökade svettnivåer.
Du ler konstigt. Det liknar mer skräck än glädje.
Ingen svår gåta att lösa.
Jag tänkte fria den här helgen, men jag har bara sabbat allt.
Så där.
Jag gillar dig, Aniq.
Jag tror att jag har ett sätt att hjälpa dig.
Hej!
- Hej. - Herregud. Du ser fantastisk ut.
- Tack. - Du kan aldrig gissa vad som hände.
Edgar bad mig ingå i brudföljet.
Han tror att om jag deltar i ceremonin,
kan jag visa dina föräldrar hur ansvarsfull jag är.
Jag sa till Grace att inte gifta sig med honom.
- Vad? - Vi hamnade just i ett stort gräl,
och hon frågade om jag tycker att hon borde gifta sig med Edgar
och jag sa nej.
Det är okej. Det ordnar sig.
Varför sa du det?
Hon är uppenbarligen inte lycklig.
Nu är hon arg på mig och jag vet inte vad jag ska göra.
Blir bröllopet fortfarande av?
Självklart. Det är om tio minuter.
- Tio minuter? - Jag borde inte ha sagt nåt.
- Luktar jag fortfarande koumiss? - Varför gjorde jag så?
Jag hinner inte duscha. Jag ska delta i ceremonin!
Varför sa Zoë till sin syster att inte gifta sig precis innan bröllopet?
Jag vet inte. Jag var sen och hann inte tänka på det.
Vi är samlade här i dag för att bevittna vigseln
mellan Edgar och Grace.
Grace och Edgar har anförtrott åt mig, en smord rabbi
och registrerad häxdoktor i delstaten Arizona,
att officiera vid dessa heliga vigsellöften.
Men först vill jag börja med en liknelse.
Två vackra, hårlösa havsnymfhannar simmar genom havet.
- En tredje närmar sig och säger... - Förlåt att jag är sen.
Det var en hektisk morgon. Jag var tvyngen att knyta Edgars fluga.
- Vad i helvete är vatten? - Väldigt.
Och nu är det dags för löfteskistan.
Det är jag. Edgar bad mig delta i ceremonin.
Så, min tur. Okej.
Löfteskistan är min uppgift.
- Var är löfteskistan? - Där.
Vad ska jag göra med den?
Håll den över våra huvuden.
Vad i helvete?
Edgar gillar verkligen inte att tala offentligt. Eller gillade.
Han ville inte säga sina löften inför alla.
Det är tydligen en grej på bröllop i Silicon Valley.
Är det en grej att sticka in huvudena i en uppochnervänd kista?
Och den var väldigt tung.
- Du fixar det, raring. - Tack, gumman.
Böj knäna.
Ja. Det är nog lite sent för det.
Och nu löfteskistan.
I detta ögonblick. Ja.
Okej!
Aniq!
- Hördu! - Nej, jag fixar det.
- Hur många steg, älskling? - Två steg till.
- Japp. - Se upp. Han ramlar av.
Han är som en häst.
- Okej. Så, ett, två? - Japp.
Okej. Ja. Det är bra.
- Allt bra? - Japp.
Okej.
- Nåt nuddar min hand! - Det är Grace.
- Vem är det? - Grace.
- Okej.
- Jag är inne. - När du är redo, Edgar,
kan du krypa in där under.
Jag använder Grace som en stödjepunkt.
Använd inte min fästmö som stödjepunkt.
Jag har väldigt få alternativ här.
Okej, toppen. Räta ut lite nu. Och...
Jättefint. Toppen.
- Helvete! - Det var väldigt högljutt.
Herregud. Det ringer i mitt öra.
Mitt herrskap, löfteskistan.
Jag vet att jag är inrotad i mina vanor, men Grace, när jag ser dig...
Var den där hemska kistan din idé?
Nej, det var bara min uppgift.
Och det fullbordar löftena.
För helvete.
Okej, stora leenden. Jättefint.
Då så. Kan jag få en med båda familjerna?
- Ja! - Kom.
Va? Tror du det? Jag vet inte om jag borde.
Nej, fotografen sa endast familj.
Ja. Vet du vad? Gå du.
Jag hoppar in i nästa.
Okej. Alla tänker det. Jag ska bara säga det.
Kanske en utan ödlan?
Aniq kan hålla den.
Jag vet inte, Edgar. Han är inte så pålitlig.
Sebastian kanske ska hålla den.
Absolut inte. Jag vill att Aniq håller henne.
Han är stark. Han är godsint.
Han har ett av de bästa flyktrummen på Yelp.
Kanske inte det mest lönsamma eller mest kända,
men det mest förvirrande.
- Tack. - Och här.
Du kan hålla mammas handväska också.
- Jag sa ju att han är opålitlig. - Pappa.
Det är han ju.
Nåja, du gillar mig åtminstone, va?
En aptitretare?
Hu, jag vet inte vad det där är. Ser ut som hundmat på ett kex.
Jag tror det är poke.
Vad ska det betyda? Frågar du mig om jag suttit i fängelse?
Du tänker nog på "pokey" och vad jag sa var "poke".
Ooh la la. Varför skulle jag sitta i ett franskt fängelse?
Okej.
Nå, Roxana, gillar du fisk?
Åh, nej.
Roxana.
Roxana. Hej.
- Roxana. - Hördu!
Allt bra, hördu?
Roxana.
Hej, vovven.
- Aniq? - Hej.
Vad gör du under bordet?
Har du tappat bort min imponerande svärsons ödla?
Nej. Vi lekte en lek.
Den föreslog leken.
Det är en lek med ödle- och kurragömmatema
som kallas ödlegömma.
- Då så. - Vad?
Hörni! Lägg ner era prylar.
Dags för dansen med den långe killen och hans brud.
Då kör vi.
Ja!
Ja.
Så fint.
Jag sökte efter Roxana överallt.
Jag menar, överallt.
Var inte död.
Grace vägrar prata med mig. Total avspisning.
- Vad gör du? - Jag har tappat bort Roxana.
Jag har letat överallt.
Hon älskar vit choklad. Tänk om hon föll i och drunknade.
- Åh, nej! - Det är okej.
Titta, Edgars ödla sitter på hans axel.
- Hur fan gick det till? - Jag vet inte.
Jag har mina egna problem, okej?
Du. Nej. Hör här.
Du och Grace kan säkert reda ut det. Du måste bara prata med henne.
Mitt brudtärnetal.
Det handlar bokstavligen om min kärlek för henne.
Det måste hon väl lyssna på?
Ja, det är perfekt.
Och du,
du kommer att glänsa.
Okej.
Din bordsinvaderande knarkartjuv! Ge mig min handväska.
Du har gömt den från mig.
Vad? Jag gömde den inte. Jag höll den.
Och jag gjorde ett rätt bra jobb.
Relationer.
Det finns en, det finns två,
och... blah, blah, blah.
Vem bryr sig?
Är det här hennes tal?
- Japp. Ingen bryr sig. Okej? - Jag vet inte
om hon har tappat en skruv eller om hon bara är hämndlysten,
men hon har varit så vidrig mot Grace hela helgen.
Ni missade det.
Nej, klappa inte. Jag behöver inte er ömkan.
Okej.
Och nästa tal hålls av brudtärnan, tillika systern,
och definitivt min typ. Zoë!
Spara en dans åt mig.
Grace, du är min syster, men du...
Vad är det?
Fortsätt.
Men du är så mycket mer...
...ett syskon. Du är en förtrog...
Vem som än gör det ljudet, snälla sluta. Roxana hatar det.
Okej. Ja, nästa tal.
Kom igen. Bättre än så kan ni.
Det var bättre.
Ja!
Så där, ja.
Mina damer och herrar, reptiler.
Jag talar för oss alla när jag säger,
vi är så glada att du hittat nån som verkligen förstår dig,
som gör dig till en bättre man, och är jävligt snygg medan de gör det.
Men nog om mig.
- Hej, är du okej? - Jävla Edgar.
Och låt oss höja våra glas för det lyckliga paret.
För det lyckliga paret! Skål!
Så Zoë var förbannad?
Ja. Jag visste varken ut eller in.
Men jag stank fortfarande koumiss, så jag duschade och gick till efterfesten.
Okej. Det var rätt bra.
Och trots att allt hade gått snett,
visste jag att om jag skulle få Zoës föräldrars välsignelse,
så var det här min sista chans.
Men gör det inte lätt för mig.
- Hej. - Hej.
Jag ville bara be om ursäkt.
Jag vill bara att du ska gilla mig.
Jag märker det.
Vet du vem du påminner mig om?
Nej, vem?
Brett.
Brett? Okej. Hur så?
Han försökte alltid imponera på oss.
Så orolig för vad vi tyckte om honom,
när allt vi ville var att han skulle bry sig om Zoë.
- Aj! Det är ingen välsignelse. - Nej, det är det inte.
Ni är djävlar allihop.
Jag ser er.
Ni är djävlar allihop.
Du är en djävul.
Till och med den där hoppande helveteshunden...
Okej. Nu räcker det. Vi ska...
- Jag litar inte på honom. - Förlåt, mamma, pappa och allihop.
Som ni ser är min älskade på örat, som man brukade säga,
så vi ska dra oss tillbaka för kvällen,
- för han generar mig. - Pterodaktyl som dricker.
Jag vill bara säga, för oss båda, tack för att ni kom hit!
Det är den lyckligaste kvällen i våra liv, så...
Världen lär inte ta notis om eller minnas länge vad vi säger här.
Dags att natta det här barnet.
Lincoln. Läs en bok!
Det var kvällens bästa tal.
Tror du han visste att nån försökte döda honom?
Jag vet inte. Han var väldigt full.
Och sen, nästa morgon...
Slutet.
Inte slutet. Jag ska hjälpa dig lösa mordet
Verkligen? Efter allt jag har berättat, tror du att det är möjligt?
Du förtjänar ett Hollywood-slut. Och jag ska fixa det åt dig.
Men du har berättat hela den här historien,
och den enda du knappt nämnde var bruden.
Som är anklagad för mord.
Alltså, det är bara...
Jag tror verkligen inte att Grace gjorde det.
Vad är det du inte berättar, Aniq?
Okej, visst.
Det är ett par saker.
Men du måste bara svära på att inte berätta för Zoë
eller föräldrarna att du hörde det från mig.
Okej.
Under fotograferingen såg jag Grace och Edgar bråka.
Sen, mitt under första dansen...
Jag måste gå.
...gick Edgar bara.
Sen, på väg till efterfesten, såg jag Grace utanför biblioteket.
Och hon la nåt i en drink.
Och hon gav den till Edgar.
Aniq! Såg du Grace förgifta Edgars drink?
Jag vet inte säkert att det var gift.
Varför är din röst så stark?
Är du i huset?
Det här är inget hus. Det är ett gods.
Och med alla trappor jag ser så har de minst sex badrum här inne.
Åh, helvete.
Vad heter du? Du är jäkligt snygg.
- Sebastian. - Travis.
Aniq! Vad sa du till henne? Sa du att Grace förgiftade honom?
Då så, allihop.
Vi har ett lik och en massa människor att prata med,
så låt oss ha lite kul.
Jag köpte några nuggets åt dig.
Åh, nej.
Undertexter: Kristina Donnellan