Förlåt, sa du just att Grace spetsade Edgars drink med nåt i går kväll?
Zoë, vem är den här kvinnan?
Det här är inspektör Danner.
Hon hjälpte oss att rentvå Aniq när han anklagades för mordet på Xavier.
- Falskt. - Just det.
Hon kan hjälpa oss.
Vi var ju överens. Ingen polis än.
Oroa dig inte, blåöga. Jag är inte polis längre.
Aniq bad mig komma ner
och diskret undersöka några saker innan bylingen anländer.
Bylingen?
Bröllop lockar fram komplicerade känslor.
Om kärlek, om pengar. Familj.
Och de känslorna får folk att göra saker som de normalt inte skulle göra.
Till och med mord.
Så, jag vill prata med alla här
och höra era redogörelser för vad som hände i helgen.
Jag kallar dem era minnesfilmer.
- Vi är alla stjärnor i våra egna filmer. - Du,
varför sa du att Grace spetsade Edgars drink?
För att jag såg henne göra det.
Men vi tog väl hit Danner för att hjälpa oss bevisa Graces oskuld?
Ja.
- Överens? - Överens.
Okej. Grace, jag börjar med dig.
Du. Bara för att klargöra.
Du måste verkligen bevisa Graces oskuld.
Du menar, jag måste verkligen hitta den riktiga mördaren?
Exakt. Okej. Så vi är överens.
Vänta.
- Vad? - Du följer med mig, gåtpojken.
- Gör jag? - Vi löste Xaviers fall tillsammans.
Vi är kompanjoner.
Jag menar, om du tror att jag kan vara till tjänst.
- Kom. - Ja.
Först vill jag säga att jag beklagar din förlust.
Men jisses, bröllopsbilderna kommer att bli fenomenala.
Kolla hur snygg den där jäkla klänningen är på dig, sitter som en smäck.
Tack.
Vet du att den är vintage? Jag restaurerade den själv.
Jag gillar den också.
Hör på, jag dödade inte min man, okej?
Jag förgiftade inte hans drink.
- Jag bara... - Knack, knack.
Jag ville bara lämna av den här för Grace brukar vara lite frusen.
Jag lägger den väl bara här. Om du inte vill att jag stannar?
- Jag tror att du vill stanna. - Ja, faktiskt.
- Det är väl okej? Om jag stannar? - Jag tror det.
Ju fler desto trevligare och allt sånt.
Så, Grace, hur träffades ni två?
Det var väl nyligen?
Vi träffades för sex månader sen.
Jag hade just gjort slut med en kille som... Han stal mina trosor.
- Travis. Det var väl Travis? - Förvånande nog inte, faktiskt.
Ja, så Grace har alltid haft otur med kärlek.
Nej, jag älskar att vara förälskad. Jag har bara aldrig hittat rätt person.
Förrän jag träffade Edgar.
Han är liksom bara min typ.
Pojkaktigt snygg, lite besynnerlig.
Jag var på jobbet. Jag har en antikvitetsaffär.
Eller inte butik. Snarare ett utrymme i ett större hantverkskooperativ.
Hur som helst, jag restaurerade en vacker 1800-talsdocka när...
God eftermiddag, madam. Jag sökte...
Ursäkta, sir. Jag förväntade mig inte att se en ödla.
Jag ber om ursäkt.
Jag förväntade mig inte ett skrik.
Jag är här för att höra mig för om en antik skrivmaskin.
Åh, ja.
Får jag fråga, är den till er eller er följeslagare?
Roxana?
Nej, hon skulle inte ha mycket nytta av en skrivmaskin.
För att hon föredrar kalligrafi?
Du skämtar.
Jag gillar skämt.
Han var tafatt, men han hade ett avväpnande drag.
Om jag får vara nyfiken, vad planerar ni att göra med den?
Det är en gåva till min kära syster,
som har en förkärlek för förgångna ting. Ja.
Medan jag är mer fokuserad på framtiden. Teknik och dylikt.
Det här konstverket är mycket värdefullare än nåt med en skärm.
Är du amishkvinna eller avskyr du bara bekvämlighet?
Titta bara på den.
Hur den talar till en.
Uppmuntrar en när man skriver sin nästa stora roman eller...
...ett brev till sin stora kärlek.
Och när man är färdig,
sliter man ur pappret ur maskinen...
...som man just har slitit orden ur sitt hjärta och håller det...
...i sina händer.
Jag har dessvärre affärer att sköta.
Jag ska göra rätt för mig och ge mig av.
Jag inser att jag kanske är framfusig,
men jag skulle vilja be er sällskapa mig
till min systers födelsedagsfirande i morgon kväll.
Ni förstår, min ödla har fattat tycke för er,
och jag vill inte göra henne besviken.
Jag vill inte heller göra henne besviken.
Då så...
Det var så oväntat.
Och jag visste inget om honom förutom namnet på hans kreditkort.
Mr Edgar Minnows och gäst.
Jag har aldrig varit på en fest som den här.
Pekar de där kvinnorna på oss?
Jag är rädd för det.
Vem är du egentligen?
Har du inte googlat mig?
Säg mig, varför skulle jag googla dig?
Vilken förtrollande egendomlig flicka du är.
Ursäkta. Grace, förlåt, jag vet att ni är mitt i ett samtal,
men det är bara så trevligt att få göra din bekantskap.
Vi ska bli de bästa vänner!
Du måste vara Edgars syster.
- Adoptivsyster. - Adoptivsyster.
- Ja. Gå en sväng med mig. - Okej.
Så, ni två har orsakat stor uppståndelse.
Societetstidningen Fast Company
har utnämnt Edgar till silikondalens mest eftertraktade ungkarl.
Så de viskande kvinnorna är svartsjuka?
De är helt utom sig. Hallå?
Låt oss inte göra dem besvikna då.
Nej.
Silikondalens mest eftertraktade ungkarl.
Vill du hedra mig med en dans?
Nej, jag dansar inte.
Senast jag dansade offentligt/
identifierade en präst mig som demon och föreslog exorcism.
Jag blir tämligen besvärad av all sorts offentlig uppmärksamhet,
- och det har redan varit för mycket. - Jag förstår.
Jag har en idé.
Vi går rakt mot dansandet.
Titta, det är ingen annan här.
Nu är det vår tur att delta i en dans.
Jag har aldrig träffat nån som du.
Likaledes.
Vilken dans ska vi dansa?
Ska vi dansa den Ogifta Damen?
Eller kanske Pojksoldaten?
Eller kanske
kan jag lära dig dansa Douglas.
Grace, min kropp kan nog inte göra nåt av det där.
Och Roxana älskar dans, men bara som åskådare.
Men då måste vi ge Roxana en uppvisning.
Kom.
Knepet är att inte tänka på det för mycket.
Gör bara vad din kropp vill.
Ja.
Det där ser bra ut.
- Ja. - Ja.
- Grace. - Ja?
Vem är du?
Du har fått mig att näst intill virvla.
- Det här är bra. - Underbart.
Jag känner mig som en spjuver.
- Ta min hand nu. - Ja.
Jag gör normalt inte saker som jag inte vill göra.
Vi har nog det gemensamt.
Åh, helvete. Ja.
Ursäkta att jag stör, sir.
Det är några brådskande angelägenheter som kräver er uppmärksamhet.
Jag måste gå.
Roxana.
Jag har aldrig sett honom sån här.
Du har förtrollat honom.
Självklart googlade jag honom så fort jag kom hem.
Edgar Minnows, teknikmogul.
Och plötsligt var jag en del av hans värld.
Han frågade till och med om han fick presentera mig för sin mor.
Han varnade mig för att hon kunde vara svår.
Ursäkta vår försening, mor.
Vår chaufför var hög på hostmedicin och irrade runt.
Så det här är flickan som min son säger sig vara så tagen av.
Trevligt att träffa dig, Gail.
Jag heter faktiskt Grace.
Vad sa du till mig?
Jag sa ju att hon heter Grace. Varför skulle du säga nåt annat?
För att en kvinna av hennes rang ser mer ut som en Gail.
Grace är ett passande namn för nån med hennes skönhet, hennes nyckfullhet,
hennes passion för allt i detta liv.
Jag ber om ursäkt.
Ända sen min fars bortgång blir mor lätt förvirrad.
Jag är inte förvirrad, och definitivt inte lätt.
Och jag är inte förvirrad.
Och där försvinner hon.
Jag är ledsen.
De flesta män jag träffat är rädda för sina mödrar,
men Edgars sätt att försvara mig gjorde mig överlycklig.
Titta, över 40 druvor.
Visst var han ofta upptagen med arbete.
Men när han inte var där tillbringade jag tid med Hannah.
Alltihop var så underbart.
Grace, jag måste...
- Nej! - Nej, Grace.
Vad gör du? Vi blir dyblöta.
Grace.
De här senaste månaderna har du... Du har lamslagit mig.
Och nu förbereder Fast Company nästa månads Ungkarlslista,
och jag vill väldigt gärna slippa finnas med på den.
Jag förstår inte.
Vill du gifta dig med mig?
Ska jag tolka det som ett ja?
Edgar ville inte ha en lång förlovning, så vi började snabbt att planera.
Men våra familjer kom från olika världar, så det fanns spänningar.
Det här ser utsökt ut.
Det är potpurri.
Bon appétit.
Grace, jag är rädd att jag alltid knycker din fästman.
Edgar, ditt jetplan väntar.
Knycka betyder att ta ifrån.
Inget snuskigt.
Sannerligen.
Jag är borta i några veckor. Här är min resplan.
Jag litar fullt på er alla.
RESPLAN
Då så. Min son vill ha bröllopet här på vingården.
Det blir säsongens största tillställning.
Vi skyr inga kostnader.
Jag tänkte att vi kunde återanvända blomsterarrangemanget
från repetitionsmiddagen på mottagningen.
Underbar idé.
Varför återanvänder vi inte vinet också?
Vi kan gå runt och spotta det i varandras munnar.
Det vore fint om Hannah gjorde blomsterarrangemangen.
Det vore en ära.
Förlåt.
Jag har alltid föreställt mig ett mer intimt bröllop.
Personligt, med bidrag från familjen.
Jag förstår inte orden du säger.
Lady Isabel, även om jag är Bing-kungen, jag lät just sy upp en ny kavaj,
är jag rädd att vi inte är lika ekonomiskt gynnade som ni.
Ingen fara. Vi betalar för allt, som vanligt.
Det handlar inte bara om kostnader.
Det är Graces bröllopsdag.
Och den kommer att bli underbar, för de jag älskar kommer att vara där.
Vi ska ha ert ståtliga bröllop, lady Isabel.
Men vi kommer att servera min fars bao bing till dessert.
Va...
Då så.
Ni kommer inte att ångra det här, milady.
Vet ni att ni äter luftfräschare?
Med planerna i full gång
erbjöd Edgar sin familjs sommarstuga för möhippan.
Jag gläds med dig, min kära syster.
Jag hade börjat frukta att du aldrig skulle hitta en lämplig kavaljer.
Visst har jag en rad dubiösa ex, men jag visste att Edgar var annorlunda
när han svepte iväg mig till Amsterdam för lunch.
Så romantiskt.
Men hans affärsmöte drog ut på tiden så jag träffade inte honom där.
Träffade du inte honom?
Nej, men jag strosade längs kanalerna, och det var så vackert.
Och när jag kom hem gottgjorde Edgar det
genom att ta med mig på en privat affärsmiddag på sin lyxjakt.
Men du avskyr båtar. Du blir fruktansvärt sjösjuk.
Alltså, ja, jag blev sängliggande i flera dagar,
men Edgar skickade sin privatkock för att laga soppa.
- Kom han inte med soppan själv? - Nej...
Han avslutade en väldigt lönsam kryptovalutaaffär,
och det upptar mycket av hans tid.
Men när vi väl är gifta kommer allt att bli rosenrött.
Du tror att äktenskap löser era problem.
Syster, jag måste insistera på att du slutar projicera ditt olyckliga äktenskap
med det där fånet Brett på mitt eget.
Det gör jag inte alls.
Du talar om en himlastormande uppvaktning, men det finns ingen uppvaktare.
Varför måste du vara så grym?
Du är så förälskad i tanken på att vara förälskad
att du inte ser att Edgar inte gör dig lycklig.
Älskar du honom ens, eller har hans ställning förblindat dig?
Det sa jag inte.
Du antydde det.
Jag frågade bara om du verkligen var lycklig
eller om du bara kände att du borde vara lycklig.
Och det är en riktigt taskig sak att fråga nån på deras möhippa.
Jag var orolig för dig.
Sluta oroa dig.
- Du måste låta mig göra mina egna val. - Det gjorde jag, och se hur det gick.
Okej.
Zoë, du, jag och Aniq ska ha ett litet möte i korridoren.
Ja, det är nog bra...
- Vi kommer strax. - Okej.
- Det var inte vad jag menade. - Jag vet.
Du kan inte stanna. Du är för involverad.
Jag går ingenstans. Hon är min syster.
Det är sant. Hon är hennes syster.
Jag säger bara att Zoës talang kanske kan nyttjas bättre nån annanstans.
Jaha.
Ja, jag menar, det är också sant.
För du vet, det kanske...
Medan vi är där inne och lyssnar på allas redogörelser,
behöver vi nån där ute som söker efter ledtrådar.
Okej. Vet du vad? Visst.
Jag ska utföra min egen utredning, och jag ska hitta riktiga bevis
som är bättre än några bevis som nån nånsin hittat.
Det vore toppen.
Jag tror hon är arg.
Systrar, eller hur?
Ja. Hon försöker bara skydda mig.
Och jag är frusen av mig. Så ja.
Men hon gjorde mig verkligen upprörd på möhippan.
Men Hannah tröstade mig.
Gråter du för att din syster har rätt eller för att hon har fel?
Jag vet inte.
Edgar har varit väldigt upptagen, men...
Jag vet att han vill vara med mig.
Och vad vill du?
Jag hade gott om tid att fundera,
för jag såg inte Edgar igen förrän på bröllopshelgen.
Där är du ju, min enstöriginna.
Jag har sökt överallt efter dig. Gästerna har börjat anlända.
Ska vi träffa dem?
Minns du när vi först blev kära?
När vi dansade på terrassen utan oväsen och distraktioner?
Ja.
Jag vill att vi ska gifta oss så.
Vänta, föreslår du att vi ska rymma?
Min syster hade ett väldigt storslaget bröllop.
Det hölls på ett medborgarhus, men det var påkostat.
Och sen blev äktenskapet en total katastrof,
så jag vill att vårt bröllop handlar om oss två.
Låter inte det romantiskt?
Åh, Grace, jag håller med. Det värsta med bröllop är gästerna.
Men de har redan börjat anlända och allt är igång.
Vi kan inte ändra det nu.
Men jag lovar att i dag kommer att handla om oss två.
Jag har nåt till dig.
En bröllopspresent?
Milady.
Ett äktenskapsförord?
En skrivelse med gränser.
Du måste erkänna att det här är raka motsatsen till romantiskt.
Men det undanröjer ekonomiska dilemman och kvarlämnar endast kärlek.
Vi avlägsnar hajarna och lämnar kvar endast oss småfiskar.
Jag gillar skämt.
Kan jag signera på måndag?
Då skulle det bli ett äktenskapsefterord.
Men visst.
Så mycket kan väl inte förändras till på måndag?
Vägrade signera äktenskapsförord...
Jag vägrade inte. Kan du låta bli att skriva "vägrade"?
Jag hade signerat på måndag om inte Edgar...
Jag var bara upprörd. Och med rätta. Vi borde bara ha rymt.
För repetitionsmiddagen var inget annat än distraktioner och nonsens.
Isabel hade gått från svår till fullständigt motbjudande.
Vi kan inte acceptera det här. Gail? Vem är Gail?
Mor, vad är det?
Antingen vet hon inte ditt namn, eller har hon valt att besudla det.
VIGSELN MELLAN EDGAR & GAIL
Gail. Igen.
Mor, hur kunde du?
Värst vad alla blir upprörda.
Gail, Grace... Det är papper som används för att torka era söliga munnar.
Hon må vara rik, men hon är verkligen fattig på hyfs.
Jag ber om ursäkt.
För fjorton dagar sen drack hon en energidryck på en 7-Eleven,
och hon har inte varit sig lik sen dess. Jag ber dr Shulkind undersöka henne.
Hon börjar tappa greppet.
Ja.
Sen stod jag plötsligt ansikte mot ansikte med en gammal friare.
- Så roligt att se dig. - Miss Grace.
Du är lika förtjusande som dagen då...
Dagen då du krossade mitt hjärta.
Travis. Tänk att du faktiskt kom.
Jag minns med värme våra stunder tillsammans.
Vet du... Faktiskt så...
Jag bjöd in alla mina före detta friare av ren hövlighet.
Jag måste säga... Jag trodde verkligen att du skulle läsa mellan raderna.
Det har jag gjort.
Och som ni vet avslöjade Sebastian Edgars bröllopsgåva.
Flabbror Ulysses.
Hej hopp, firare!
- Flabbror Ulysses! - Flabbror Ulysses!
Veckorna då jag var borta, medan du planerade bröllopet,
sökte jag efter honom.
Jag visste hur mycket det betydde för dig att ha honom här.
Så, du var upprörd över din flabbror?
- Nej. - Var det inte en fin gest av honom?
Jo, jättegulligt. Jag hade bara hellre tillbringat de veckorna tillsammans.
- Mördare! - Herregud.
Mördare återvänder alltid till brottsplatsen.
Du är på brottsplatsen, Travis.
Åh, jäklar. Det ser illa ut.
Hur som helst. Jag ska gå in för att samla bevis.
Jag gillar din tåga.
Jag känner igen den, för jag har den också.
Du kommer att vilja ha mig där inne, tro mig. Jag är iskall.
- Har du fler handskar? - I skidskåpet.
Till nästa del behöver ni veta att Edgar höll på med biohacking.
Hans plan var att leva tills han blev 140 år gammal
och sen ladda upp sin livskälla till molnet eller nåt.
Mina värden flaggas. Jag måste gå och lägga mig.
Men festen är inte slut.
Det är vår bröllopshelg.
Och således kommer vi att tillbringa resten av våra liv tillsammans.
Men jag vill att det livet blir så långt som möjligt,
och KLS, Kalibrerad Läggdagsstringens, är mitt sätt att säkra det.
Jag behöver vila. Som en uggla eller en mixer.
Ser du? Mina liknelser börjar redan att grumlas.
Godnatt, min älskade.
På möhippan frågade Zoë om jag var lycklig.
På bröllopsmorgonen var jag inte säker.
Jag har en gåva till dig.
Den här hårnålen har burits av varenda Minnows-brud sen inbördeskriget.
Jag förväntar mig att du bär den.
- Den är anskrämlig. - Den är ovärderlig.
- Grace, du måste inte bära den. - Jo, det måste hon.
- Nej, det måste hon inte... - Jag bär den.
Äktenskapsförordet.
Varför har du inte signerat? Du signerar det innan du äktar min son.
Vänta. Vad är det här?
Är det här nåt slags partydrog i mitt hus?
Det är Attentin. Det håller en vaken.
Kan jag få den?
Visst.
Vilken underlig och horribel kvinna.
Vad?
Inget.
Låt oss sätta den här ovärderliga hårnålen på ditt huvud
så att du kan bli en Minnows.
- Du tycker inte att jag borde gifta mig. - Det sa jag inte.
- Men du vill säga det. - Absolut inte.
Varsågod. Säg det.
Tala om hur du verkligen känner.
Okej. Jag tycker inte att du borde gifta dig med honom.
Jag visste det.
Om. Om han inte gör dig extatiskt överlycklig.
Vet du vad jag ser?
Han är teknikentusiast medan du ogillar allt som tillverkats efter 1985.
Han går till sängs när barn gör det, medan du är nattuggla.
Och jag hörde att du har stängt ditt antikvitetsstånd, som du älskar.
Bara tillfälligt. Till efter bröllopet.
Jag fruktar att du gjort ditt liv till en del av hans, men inte vice versa.
Och...
Jag vill så mycket mer än så för dig.
Jag var ganska omskakad.
Jag var rädd att Zoë hade rätt om mig. Om Edgar.
Och sen placerade du löfteskistan över våra huvuden.
Är inte det här fint? Bara våra två huvuden i en kista.
"Min käraste Grace."
- "Du passar så perfekt in i mitt liv..." - Nej...
Vad gör du?
På vår första dejt sa du att jag lockade fram nåt hos dig.
Men jag vet inte om jag faktiskt har gjort det.
Men jag vill det. Desperat.
Så läs inte, säg bara hur du känner.
Från ditt hjärta.
Grace. Jag vet att jag gör saker på ett visst sätt.
Jag är besynnerlig.
Men jag trodde jag skulle tillbringa min ålderdom med pussel som enda sällskap.
Men nu är du det enda pusslet jag vill lägga.
Du får mig att vilja förändras.
Det var kanske inte exakt vad jag ville höra,
men för Edgar var det fanimej Shakespeare.
Gud, vad jag älskar den här kistan.
Edgar.
Låt mig ta ett foto också.
Mrs Minnows.
Vilken musik kommer att ackompanjera er första dans?
Vi vet båda två att Edgar inte dansar inför andra.
Men det är tradition.
Ett heligt sakrament.
Såna här saker är så viktiga.
Vill du inte dansa en första dans?
Jo, det vill jag. Absolut.
Då måste du få göra det.
Jag vill att vi dansar en första dans som man och hustru.
Men det skulle besvära mig oerhört.
Du sa att jag får dig att vilja förändras.
Det här är det första jag ber om.
Och det är så viktigt för dig?
Då så. Då ska vi dansa.
- Kan vi använda löfteskistan? - Ingen kista.
Du, titta bara på mig, okej?
Ingen annan spelar nån roll. Bara vi.
Vänster fot fram,
höger fot fram, sidosteg.
Roxana. Jag måste gå.
Jag tror jag kan den här dansen.
Följ mig. Jag gillar att dansa snabbt.
Jag var så generad.
Men lyckligtvis hade flabbror Ulysses varit proffsdansare i ett tidigare liv.
Jisses.
Han ligger verkligen bara där helt olevande.
Det lockar fram minnen av när jag hittade mormor.
Hördu! Rör inget. Det här är en brottsplats.
Hjälp mig vända honom.
Kroppen? Den döda kroppen?
Vi kan inte kolla fickorna om han ligger på mage.
Så skärp dig.
- Ett. - Det här är för mormor.
- Två. Tre. - Ett, två, tre.
Sluta.
Jag tittade i hans ögon!
Okej, jag ska...
Nej! Hördu! Rör honom inte! Vad har du...
Kan du bara hålla käften och hjälpa mig?
Mobil. Mintpastiller.
Åh, Gud, ett läppbalsam.
- Recept på Attentin? - Kom igen.
Vad är det här?
Ser ut som en manschettknapp, men det finns bara en.
Och han har redan manschettknappar på sig, så...
Vänta, en smartklocka.
De kan väl mäta ens puls?
- Ja. - Så om vi låser upp mobilen,
kan vi kanske få reda på dödstidpunkten.
Det kom jag på för länge sen.
Och jäklar!
Vi blev utelåsta. Vi måste bara vänta i typ fem minuter.
Travis.
- Vi kan använda ansiktsigenkänning. - Du slöt hans ögon.
Vi måste öppna dem igen.
När Edgar kom tillbaka, frågade du vart han tog vägen?
Nej. Det var säkert nåt affärsmöte.
Jag var bara arg för att han lämnade mig. Igen.
Och sen kl 21:50, som ett urverk...
Min kära, min KLS kräver att jag drar mig tillbaka för kvällen.
Jag väntade mig det. Men det är vår bröllopskväll.
Vi borde tillbringa den tillsammans. Så, jag har ett förslag till dig.
Attentin?
Men din lilla pundartramsbytta.
- Du vet att jag inte tar läkemedel. - Minns du nyårsafton?
Jag gav dig en, och vi hade en underbar kväll.
Jag var uppe till fem och spelade fyra i rad mot mig själv.
Och sportsligheten var horribel. Aldrig igen.
Kan jag få er uppmärksamhet.
Det är dags för kvällens stora final,
i vilken ni kör era bilar hem till era egna hus.
Åk hem, snälla.
För de av er som bor på egendomen, efterfest i biblioteket!
Vad jublar ni för? Ingen av er är bjuden.
Käraste, vi kan inte utebli från vår egen efterfest. En drink till?
Som du vill. En drink till. Sen i säng.
Underbart.
Hej. Ett glas rosé, tack.
- Och en whisky till min make. - Ska bli.
Jag tar det.
Men jag ville ha mer än en drink.
Jag ville vara tillsammans och veta att vi skulle klara oss.
Och Edgar sa att han ville förändras, så...
Jag är inte stolt över det, men...
- Du drogade hans drink. - Jag la Attentin i hans drink. Inte gift.
Vilket han hade tagit tidigare utan problem, så...
Allt verkade bra. Till och med Isabel var snäll mot mig.
Välkommen till familjen. Som den nu är.
Tack.
Jag vet vad du har gjort. Och jag låter dig inte göra det mot Grace.
- Du kommer att dö i natt! - Åh, herregud.
Travis.
Nej, nej, nej. Låt oss vara seriösa.
Ni är demoner allihop.
Varenda en av er är en demon.
Var demoner.
- Demoner säg: "Vad?" - Vad?
"Vad?" Fy!
- Kerberos vaktar vid helvetets grindar. - Älskling.
- Ni är demoner allihop. - Såja.
- Ni är en hög demoner allihop. - Du.
Det kan inte vara helvetet,
- för du är fanimej en ängel. - Såja.
Jag vet inte hur han blev så full, men jag måste få honom i säng.
Det börjar bli sent, eller hur?
Det är nog dags att säga godnatt.
- Åh, raring. - Godnatt.
Jag är inte ledsen. Jag djävlades med er. Skitstövlar.
Visst är de ett gulligt par?
Jag är inte mycket för traditioner, men du borde ha burit mig över tröskeln.
Jag är ingen slampa.
Bao bing.
Jag älskar dig.
Roxana.
Så jag sov i min brudklänning. Inte för att jag fick mycket sömn.
Och nästa morgon...
Edgar. Alarmet.
Jag struntar i hur bakis du är, du måste höra det där.
Tänk på dina bio-grejor. Du måste vakna!
Edgar.
Och det är allt jag minns.
Varför var Travis den första vid dörren? Bodde inte han på hotell?
Jag vet inte.
Tack för din ärlighet, Grace. Vi har allt vi behöver.
Så? Jag menar, hon är väl rentvådd?
Hon gav honom Attentin.
Det får en att hålla sig vaken, inte tuppa av och dö.
Eller la hon nåt annat i hans drink och ljög för oss om Attentinet.
Vi måste ta reda på vad som faktiskt dödade honom.
Vi kanske borde prata med expojkvännen som sa till Edgar att han skulle dö.
- Jag spyr. Jag vill inte spy. - Närmare.
- Närmare ansiktet. - Jag kommer spy över hans bröst.
Vad i helvete?
Hej, hörni.
Vi försökte bara komma underfund med hur dags han do...
- Travis? - Jag tar hans huvud.
Okej, vi försökte bara ta reda på dödstidpunkten
- med hjälp av hälsoappen på hans mobil. - Ja.
Om vi kan...
...ta reda på det, säger det oss kanske när hans hjärta stannade.
- Det här är en brottsplats. - Just det.
Så när ni är klara med det ni håller på med,
lägg tillbaka kroppen som ni fann den.
- Vad? - Vad bryr jag mig?
Jag är inte snut längre.
Men jag känner igen en misstänkt när jag ser en.
Alltså... vi gjorde inget. Vi försökte hjälpa till.
Vi hörde att du och Edgar hade ett litet gräl.
Nej. Och jag kände honom knappt.
VÄRLDENS TOPPINVESTERARE
Jag kan förklara.
Kan du?
Undertexter: Kristina Donnellan