תקשיב, את מה שאני עומדת לספר לך, קשה לי מאוד לספר, טוב?
אבל אני צריכה לספר לך את זה
כי אני רוצה שתבין היטב מה קורה
כשמאפשרים ללב להאפיל על השכל.
טוב.
זוכר את הפוסט באינסטגרם שכתבתי בו שאני הסופרת הכי טובה עכשיו.
ויש לי את כל הנרות והעטים המפונפנים וכל החרא הזה?
נראה שאת נהנית להיות סופרת.
אני לא נהנית. אני שונאת את זה.
לא כתבתי ולו מילה אחת בספר.
טוב. וואו. הרשתות החברתיות הן באמת שקר.
ואתה יודע למה? לא הפסקתי להיות שוטרת כדי לכתוב ספרים.
הפסקתי להיות שוטרת כי איבדתי את הביטחון העצמי שלי.
באמת? כי לי את נראית בטוחה בעצמך מאוד.
כאילו, כל הזמן.
תודה. אני עובדת על זה קשה.
אבל אחרי שפענחו את הרצח של אקזבייר, היה עוד תיק.
ואתה מכיר אותי.
אני אוהבת לנבור בכל תיק, להתפלש בו,
למשש אותו מכל כיוון.
בסדר.
אבל הפעם התקרבתי יותר מדי.
הייתה שורה של שריפות. הצתות. והיה לנו חשוד.
"האש של דאנר"
שמו לאונרד ור, תימהוני אמיתי.
השתחרר מהכלא לפני חצי שנה. נחשי על מה ישב?
נכון. הצתה, כלבה.
ויש לו קשר אישי עם שניים משלושת המקומות שנשרפו.
זה באמת חשוד.
סוכנות המכוניות המשומשות? הוא עבד שם.
הבר? הוא גורש ממנו
- והתבקש שלא לחזור. - מה הוא עשה?
הוא אמר למלצרית שהוא אוהב אותה
והתחיל להביא לה ממתקים יום יום.
זה לא נשמע נורא.
הם היו ורטר אוריגינל.
בוא נתפוס את הבן-זונה.
אתה אוהב אש, מר ור?
לפני המבט שלך, אני מנחשת שכן.
מה אתה אוהב כל כך באש?
היא מדליקה אותי.
בסדר.
לא באופן מיני.
זה עניין רוחני.
איך שהיא ניצתת מהחיכוך הכי קטן,
וגדלה וגדלה.
רוקדת, מתפצחת ושרה כשהיא פוגשת את האובייקט שלה,
מלחכת אותו, משנה את המראה שלו, עד שהיא משתוללת ללא שליטה.
טוב, אתה יודע לדבר יפה.
בא לך, לא יודעת, אולי להודות בהצתה של כמה שריפות?
אני לא יודע על מה את מדברת.
בטח שאתה יודע, שקרן.
מי זה היה, לעזאזל?
זה השותף שלי. הוא חושב שאתה אשם.
למה הוא מתחבא? מה הוא? מעוות?
- מה? - לא.
אני יודע מה הולך כאן.
זה כמו שוטר טוב, שוטר מכוער?
אני לא מכוער. אתה מכוער.
קולפ, אף אחד לא חושב שאתה מכוער. אתה מהמם, מבפנים ומבחוץ.
תודה.
תראה, קשרנו אותך לשני מקומות שהוצתו בשבוע שעבר.
- לכן אני אשאל אותך... - בסדר, אני לא...
אני לא מצית יותר.
אתה חייב להאמין לי, שוטר מכוער.
טוב, יש לי יופי נערי.
אני לא חושבת שהוא עשה את זה.
בסדר.
שמענו עכשיו אותו דבר? איך הוא קרא לי "מכוער"?
ואיך הוא דיבר על אש כאילו הוא רוצה לזיין אותה?
הוא אמר שזה לא מיני.
- זה היה רוחני. - עשי לי טובה.
כל מי שמשתמש במילה "רוחני" עושה סקס מוזר ומטריד.
תאמיני לי, אני יודע.
הוא גם מצית מורשע
עם מניע לשניים משלושת המקומות. הוא עשה את זה.
- אני לא יודעת. זה קל מדי. - דאנר.
לאונרד נפגש עם פסיכיאטר, אחד בשם קוונטין דוורו.
"פסיכיאטר ומחברם של שני ספרים, 'שריפה מבוקרת' ו'הראי המעשן'.
קוונטין דוורו הוא מומחה לריפוי התנהגות זדונית,
בכלל זה אלימות, סטיות מיניות ופירומניה."
בסדר, אז לאונרד הולך לטיפול.
כדאי לכולנו. טיפול זה נהדר. מה הטענה שלך?
למה שמישהו שמנסה לקבל עזרה ישרוף את כל המבנים האלה?
למה אני עדיין כותב
תגובות עוקצניות אנונימיות באינסטגרם של החבר שלי לשעבר?
טיפול לא פותר כל דבר, טוב?
דאנר, אני יודע שאת שונאת את התיאוריה
שהאדם שנראה כמי שעשה את זה אולי באמת עשה את זה,
אבל לא כל מקרה הוא הרצח של אקזבייר.
לפעמים זה שנראה כמי שעשה את זה, עשה את זה?
אולי.
אבל אני רוצה לדבר עם קוונטין דוורו הזה.
ברור שאת רוצה. תסתכלי עליו.
קולפ טעה. לא בגלל זה התעניינתי בו.
רציתי להיכנס לראש של מצית,
להבין איך הוא חושב.
קיוויתי שד"ר דוורו יעזור לי בכך.
ד"ר דוורו?
רק רגע.
- תשע מאות תשעים ותשע... - טוב, קוונטין.
אלף.
סלחי לי על חוסר הרשמיות.
לוח הזמנים שלי עמוס כל כך, שאני צריך להתאמן בהפסקת הצהריים.
לא תמיד אני נפגש עם אנשים חדשים במצב הזה.
לא מפריע לי.
ונדמה לי שטרם היה לי העונג.
- לא, טרם. אני... - הבלשית דאנר.
אתה יודע מי אני?
בטח. רצח אקזבייר.
המקרה הזה עניין אותי מאוד.
מניע של רוצח,
תחושת האי-צדק הכוזבת שלו, הזעם האצור.
חשבתי שאתה מתמחה בהתנהגות סוטה.
ההתמחות שלי היא תשוקה.
כן. מהי התשוקה שלך, הבלשית דאנר?
להיות צודקת.
וממה את פוחדת?
מלטעות.
ומה כל כך רע בלטעות?
רציתי לשאול אותך כמה שאלות על לאונרד ור.
הוא מטופל שלי.
אני לא יכול לשתף הרבה יותר מזה. חיסיון רופא-מטופל.
אני מבינה, אבל הוא חשוד בשורה של הצתות.
הבלשית דאנר, אני עובד עם המטופלים שלי על קבלת התשוקות שלהם,
על שליטה בהן, במקום שהתשוקות ישלטו בהם.
לאונרד לא מצית יותר.
כן, הוא אמר לנו. אבל אני רוצה לדעת יותר.
אז תיפגשי איתי לארוחת ערב.
אני חוקרת פשע. זה מאוד לא מקצועי.
את רוצה להבין את המוח של מצית?
אני האיש שייתן לך את מה שאת רוצה ואת מה שאת צריכה.
ידעתי שזה רעיון לא מוצלח, אבל חשבתי שזו רק ארוחת ערב.
בסדר.
אני מקווה שאת לא עושה לי פסיכואנליזה,
כי זה התפקיד שלי.
אתה ציירת את כל אלה?
זה תחביב. לנקות את הראש.
אתה מוכשר מאוד, והן עירומות מאוד.
את זה רק התחלתי.
אני חושבת שתהיי דוגמנית מצוינת.
חשבתי שזו אמורה להיות ארוחת עסקים.
אז בואי ניגש לעסקים.
אם כן, דוק, תגיד לי,
איך אדם כמו לאונרד ור יכול להרשות לעצמו פסיכיאטר כמוך?
כי אתה בטח לא זול.
יכולותיי כפסיכיאטר
מאפשרות לי את הגמישות לקבל לקוחות שונים ומשונים.
אני נהנה גם לעבוד פרו בונו.
גם אני פרו בונו.
אצל מצית כמו לאונרד, התשוקה שלו היא לא אש.
התשוקה שלו היא ההרגשה שהאש מעוררת בו.
הכוח שלה.
עבדתי עם לאונרד על קבלת הצורך שלו לחוש את התשוקה שלו,
אבל למצוא את הריגוש העוצמתי שאליו הוא מייחל
בכוחות הרסניים פחות.
אז מה התשוקה החדשה שלו?
קריוקי.
באמת?
ואיזה שיר הוא הכי אוהב?
ויליאם ג'ואל, "אנחנו לא הצתנו את האש."
אתה לא טבח מי-יודע-מה, נכון?
התשוקות שלי נמצאות במקומות אחרים.
ומהי התשוקה שלך?
סקס.
באמת? סתם סקס ישר ולעניין?
סקס מכל הסוגים.
אני מניח שאפשר לקרוא לי פירומן. רק שבמקום אש, אני אוהב סקס.
את יודעת, יש מונח לזה.
אני מספרת את הסיפור.
כלומר, גם אני אוהבת סקס.
תראי לי.
אני רוצה שתעשי משהו בשבילי.
בסדר. אני רוצה שתסטרי לציצי שלי.
מה? אתה רוצה שאכה אותך בחזה?
תסטרי לציצי שלי.
טוב.
טוב, חזק יותר. שוב.
טוב. טוב, חזק יותר, שוב.
אוי, לעזאזל.
נעים לך? כן.
בסדר, אפשר לעצור?
מה? רק התחלתי להיכנס לזה.
אני באמת צריך לשמוע על הסטירות לציצים של האיש הזה?
הסקס הוא חלק מהסיפור.
נוסף על השריפות שחקרתי,
ביני לבין קוונטין השתוללה אש ארוטית.
כן, אני מבין. אבל אני לא צריך לשמוע כל פרט.
אתה לא אוהב סטירות לציצי?
- לא. - בסדר.
היי.
הכול בסדר?
לא ממש.
אני מנסה לעזור לגרייס, אבל אני לא יודעת מה אני עושה.
היי, אתה זוכר שנהגת להכין לנו
פנקייקים מיוחדים כשהיינו קטנות?
בשבת בבוקר נתנו לאימא ולאבא לישון.
איך קראו להם?
- דאץ' בייביז. דאץ' בייביז. - דאץ' בייביז. כמובן.
איש העולם הגדול.
האמת היא שהדאץ' בייביז הומצאו בסיאטל.
אתה חושב שאתה זוכר איך מכינים אותם? כי אני גוועת ברעב.
נראה לי שאני יכול לנסות.
- מעולה. הצחוד המושיע. - כן.
תמיד שלחת לנו גלויות מכל העולם,
אבל אף פעם לא ידעתי למה עזבת.
הייתי חסר מנוח. העולם קרא לי.
גרייס ואני חשבנו שאתה מרגל.
למרבה הצער, אני לא מרגל.
בדיוק מה שמרגל היה אומר.
יפה מאוד.
- פשוט תספר לי. - אני בספק.
טראוויס? זו חצוצרת השטן?
- היי. מה שלומכם? - אוי...
אוי, אלוהים.
תתרחק מהתה, ידידי.
לא, לא. זה לא... אני... זה...
פסק זמן. זה ניסוי.
ברוכים הבאים למעבדה. התה המורעל שהכין הרוצח שלנו.
איזה ידע מיוחד צריך כדי להכין את התה הזה?
אז הבאתי את הפרחים,
קיבלתי הנחיות מחברי הטוב, אתר "רדיט".
והביטו וראו. לא קשה להכין את זה.
איך אתה יודע שהכנת אותו נכון?
ידידי, שתיתי ממנו.
אוי ואבוי.
מה? לא. אל תדאגו. לקחתי מינון מיקרוסקופי.
לדברי רד-פיל-69,
בכמויות קטנות הוא גורם להזיות קלות מאוד.
אין תופעות לוואי אמיתיות, אין שיתוק, אין מוות, אין...
בסדר, טראוויס. כמה זה מינון קטן?
טראוויס, כמה שתית?
זה היה רק... קצת. משהו כמו... לגימה.
לגימה קטנה.
לגימה או לגימה קטנה?
- אני לא יודע. אוי ואבוי. - אוי, לא.
שתיתי יותר מדי?
ייתכן ששתיתי יותר מדי. אנחנו לא יודעים.
לעזאזל. היה אפשר למנוע את זה.
אני עומד להשתין על עצמי?
- זה בהחלט אפשרי. - אני לא יודעת.
- אוי, אלוהים. אוי, לא. - טוב.
אני יושבת על רצפת המטבח, מרית בכל יד,
ומועכת את התחת העגול והשרירי שלו.
מעסה אותו.
- וזו הגרסה הקצרה? - כן.
ואז פשטנו על המקרר.
עוד.
אתה אוהב את זה, הא? בטח שכן.
גבר של מקרוני. כן.
זו הייתה ארוחת עסקים יוצאת דופן.
רציתי שתביני עד הסוף את העבודה שאני עושה עם לאונרד.
אתה עושה את זה עם לאונרד?
אתה חושבת שאני טוב בסקס?
הכי טוב שהיה לי בחיים.
אז אני עוד יותר טוב כפסיכיאטר.
ואני יודע מתי הוא משקר ומתי לא. והוא לא משקר.
את משחררת אותו?
אי אפשר להחזיק אותו עוד בלי ראיות.
חוץ מזה, אתמול נפגשתי עם הפסיכיאטר שלו,
והוא שכנע אותי שלאונרד כבר לא אובססיבי עם אש.
באמת?
הוא היה, אבל עכשיו הוא אוהב קריוקי.
- קריוקי? - כן, קריוקי.
אני מקווה שאני לא מפריע.
ד"ר דוורו, טוב לראות אותך שוב.
לאונרד רשם אותי כאיש קשר למקרה חירום,
אז אני אקח אותו הביתה.
רציתי לקפוץ להגיד שלום. אז שלום.
שלום.
כדאי שאלך לחתום על טופס השחרור.
אוי ואבוי. הזדיינת עם הפסיכיאטר.
אז מה? תסתכל עליו.
אל תגיד לי שלא היית עושה טובה לאיש הזה.
ברור שכן. הייתי הורג את עצמי בפומבי כדי לשכב איתו פעם אחת.
אבל זה לא משנה. הוא חלק מהחקירה עכשיו, טוב?
אסור לך לתת לעובדה שיש לו כלי ענקי...
יש לו כלי ענקי?
קטבינוני. זה כל כך טוב.
- אז זה מה שאת רוצה. - פחות לחץ על הגוף.
חומר של בן זוג, אם תרצה.
- כמו זהבה. - זה עדיין עובד.
אבל זה לא העניין. אל תיתני לזה לשבש את שיקול דעתך.
לא אתן.
- היי. - אנחנו נזוז.
אז נתראה אחר כך?
יש לי כמה מחשבות שאני רוצה לשתף על...
הפרטים הקטנים במוח של פירומן.
הפרטים הקטנים נשמעים חשובים מאוד.
חוץ מזה, אנחנו עדיין צריכים לתפוס את המצית.
לעזאזל. סליחה, נכוויתי.
בכל אופן, תודה ששחררת אותי.
כלומר...
הוא לא עשה את זה.
את מתקרבת יותר מדי, דאנר. וכמו הידיים של לאונרד,
- את תיכווי... - לא, אל תגיד את זה. לא!
- אל תגיד את זה. לא. - את תיכווי.
אבל לא יכולתי לעמוד בפני קוונטין.
החולצה הזאת יקרה?
יקרה מאוד.
- אני רוצה לקרוע אותה ממך. - עשי את זה.
אוי, אלוהים. את שוב עושה סקס.
ועוד איך. אבל גם דיברנו על התיק.
יש הצטלבות בין עונג לכאב.
הצטלבות עמוסת תנועה. יש הרבה צפירות.
יש רק רמזור אחד, והוא לא עובד.
אז אף אחד לא יודע בוודאות מתי לעצור ומתי לנסוע.
אני אומרת, בוא ניסע.
תלבש אפוד זוהר
עם דגלים, תנפנף בהם לכל עבר
ובוא נזוז כבר, מותק.
את זוכרת שאמרתי ש...
את רואה?
לאש יש כוח עלייך, והיפוך היוצרות מעורר ריגוש.
את מסכימה שאני אטפטף עלייך שעווה חמה?
תודה ששאלת.
לעזאזל.
הסכמה היא סקסית לאללה.
כן. עכשיו תורי.
אני רוצה שתקשרי אותי כך שלא אוכל להתנגד.
אני רוצה שתשפכי את השעווה כאן.
אחד הציצים שלי אוהב סטירות.
השני אוהב שעווה.
טוב, אני לא יכול יותר.
חששתי שהיום הזה יגיע.
ספינת האוויר נופלת...
אחרי שנוקבה מירייה של רובה הבלאנדרבאס של אוגוסטוס אברנתי.
לא.
כיהנתי זמן מה כשאמאן איוואסקה לשם כבוד.
הרשה לי. בוא הנה.
- מי המפתה שמחכה? - היי! תסתכל עליי! תסתכל עליי!
הדברים שאתה רואה הם פרי דמיונך.
קח שלוש נשימות עמוקות דרך האף.
יופי. ותנשוף מהפה.
לא!
אני צריך להגיע לתלת-אופן.
זה היפ-הופ?
לא, הוא מדבר בסלנג של סטימפאנק.
אני אטפל בזה. זוזו לאחור.
- היי, צ'וקאבו. - טוב.
תקשיב, אני ארכב איתך על התלת-אופן.
- כן. אנחנו מתייצבים. - זה...
תמשיכי בזה.
אלך להכין דאץ' בייביז כדי לספוג את הרעל.
ידעתי שטראוויס קצת מוזר,
אבל למה שירעיל את עצמו?
זה מהלך מסוכן כל כך.
הוא הצליח לתפוס את תשומת לבה של גרייס, לא?
אני הולך לחפש לנו דגים מעופפים.
הנה.
אני ממש לא רוצה להיות כאן, אבל זה מרתק.
אז אנחנו מדליקים את הנר משני הצדדים,
אם אתה מבין את כוונתי.
שמעי, כשסבסטיאן יסיים את השיחות שלו, המשטרה תגיע.
- אנחנו לחוצים בזמן. - טוב, בסדר.
- אדלג ישר לסוף. - תודה.
אז...
תודה על ההצצה למוח של מצית.
עכשיו אני צריכה לחפש את המצית שלנו.
ה"דיירי פריז" לא יהיה המקום האחרון שהוא ישרוף אם לא אעצור אותו.
לא ידעתי שה"דיירי פריז" הוא שנשרף.
האמת, לא חשבתי שזה אפשרי.
זו גלידריה.
כן, החרא הזה נשרף במהירות אימים. למה?
אסור לי לומר. זו תהיה הפרה של האתיקה המקצועית.
תראה, אם יש לך מטופל שמסכן אנשים אחרים,
אתה מחויב להגיד לי.
בערב שבו לקחתי את לאונרד הביתה,
שאלתי אותו איך הוא מתכוון לחגוג את שחרורו מהמעצר.
הוא אמר שהוא מתכוון ללכת לסינג סינג הערב.
- בית הסוהר? - מועדון הקריוקי.
וזה הפתיע אותי כי הוא אמר שהם היו רעים אליו.
נדמה לי שמילים המדויקות שלו היו,
"הם היו מגעילים כלפיי כמו ב'דיירי פריז'.
אני אלך לשם לשחרר קיטור."
הנחתי שהוא מתכוון ללכת לשם לשיר. אבל...
לעזאזל.
ה"דיירי פריז" הוא המקום היחיד שלא הצלחנו לקשור ללאונרד.
זה לא הגיוני. הוא כבר מעבר לזה. אני בטוח בכך.
- קולפ. - קולפ, צדקת.
פישלתי כששחררתי את לאונרד.
לך לבית שלו ותראה אם הוא שם. אני קופצת לסינג סינג.
- לבית הסוהר? - לא, למועדון הקריוקי.
בסדר.
היי, שמעי, אני מצטער.
חשבתי שאני פסיכיאטר מוצלח יותר.
לא, זה לא רק אתה, דוק.
אני חשבתי שאני שוטרת מוצלחת יותר.
התבאסתי מעצמי על שנלכדתי חזק כל כך
בסקס המדהים ומנפץ העולמות עם קוונטין,
עד שאפשרתי לו לסמא את עיניי מלראות את מה שעמד מולי.
עדיין קיוויתי שזו רק אי הבנה.
חדר סינג סינג -
אבל הוא היה שם, והוא עשה בעיות.
רד מהבמה, אחי.
זה לא התור שלך. עכשיו התור של ויין, טוב?
תירשם בתור כמו כולם.
המיקרופון אצלי! הכוח אצלי!
לאונרד! אנחנו צריכים לדבר.
לעזאזל.
אני אכסח אותך על שאילצת אותי לרדוף אחריך.
צלילת במה.
כן.
- לא עשיתי כלום. - אז למה ברחת, לאונרד?
זו הטרדה.
תכננתי לשרוף את מועדון הקריוקי הלילה?
אמרתי לך, אני לא עושה את זה יותר.
כל מה שהדלקתי שם זה את הבמה.
- באמת? - מה?
ראית אותי. הייתי לא רע, נכון?
אבל בדקתי את תא המטען שלו.
דבק ספיריט גאם טהור טרפנטין -
זה לא שלי. אני לא שמתי את זה שם.
תא המטען שלך מלא מאיצי בעירה, לאונרד.
- לא, לא, לא. - אתה עצור.
את חייבת להאמין לי. זה לא שלי.
רד לברכיים!
הרגשתי זוועה.
הייתי עייפה. כעסתי על עצמי.
בכלל לא היה לי במצב רוח לסקס חייתי פרוע.
אבל חשתי מחויבת לעדכן את קוונטין מה קרה עם המטופל שלו.
- דאנר, זו את? - כן.
- איך הלך? - תפסנו אותו.
מצאתי הרבה ראיות בתא המטען של המכונית שלו.
לאונרד המסכן. אכזבתי אותו.
שנינו נכשלנו.
לא, את תפסת את החשוד שלך. אני נתתי לך את החלקים,
את הרכבת את התמונה.
כן.
לא הייתי מצליחה בלעדיך.
זו הייתה ארוחת עסקים יוצאת דופן.
אוהבת שעווה...
זה תחביב.
אתה מוכשר מאוד, והן עירומות מאוד.
- בן זונה. - אוי, אלוהים.
- הוא היה המצית. - הוא היה המצית הבן-זונה.
אז מה עשית?
היי, זה קולפ.
אף אחד לא משתמש בתא קולי בימינו. שלח מסרון, אידיוט.
אמרתי לך שהציור הזה עוד לא גמור.
אתה...
ממש לכדת את המבנה הנשי.
כמו שאמרתי. הייתי צריך דוגמנית.
בואי נלך למיטה.
זוכרת שבפעם הראשונה שנפגשנו,
שאלתי אותך מה התשוקה שלך.
להיות צודקת.
ומה הפחד הכי גדול שלך?
לטעות.
היום עבר עלייך יום לא קל, מן הסתם.
תני לעשות אותו עוד יותר גרוע.
מה?
מה אתה עושה?
הטרפנטין עורר את חשדך?
על מה אתה מדבר?
בחייך. אל תעליבי אותי.
זה היה סיפור כיסוי מוצלח.
אף אחד לא ישאל צייר למה נודף ממנו ריח של טרפנטין.
נכון.
האמת היא שאני לא באמת פירומן, אלא בשביל סקס.
אני מכור לסקס, אבל בשביל אש.
וכמטפל,
זה קל להפליא למצוא איזה טמבל ולהלביש את זה עליו.
חשבתי שאתה בעניין של למצוא דרכי פורקן בריאות.
זה הפורקן שלי. אני מרווה את התשוקה שלי לשרוף דברים.
ולאונרד נושא באשמה
כשכל מקום שאני שורף מוביל אליו.
זו הייתה תוכנית מושלמת.
ואז השוטרת הסוררת דאנר
התדפקה על דלתי.
נאלצתי לאלתר.
זה היה ברור מדי אם הייתי פשוט אומר שהוא אשם.
שיקרת לי!
רוצה לדעת מה נפלא בחומר הזה?
הוא לא רק מתערבב עם הצבע.
הוא גם מוחק את השגיאות שלך.
בחייך, בנאדם.
באמת נהניתי מהסקס הקינקי איתך.
גם אני.
הצילו!
הצילו...
- הצילו! - זה סיפור מטורף.
אני יודעת. הזדיינתי עם המצית ולא היה לי מושג.
כי הייתי קרובה מדי לתיק. איבדתי את האובייקטיביות.
הזין הקטבינוני שלו היה כל כך טוב,
עד שלא עלה בדעתי אפילו לראות את קוונטין כחשוד.
בדיוק מה שאתה עושה עכשיו.
אני לא חושב שזה בדיוק אותו דבר.
אתה מזדיין עם המצית.
וכשאתה מזדיין עם המצית,
אתה לא יודע שאתה מזדיין עם המצית עד שכבר מאוחר מדי.
בסדר. בסדר. כן, אני קרוב מדי.
תקשיב, אתה צריך להחליט אם אתה רוצה לגלות את האמת על הרוצח של אדגר,
או שאתה רוצה להגן על המשפחה של החברה שלך,
גם אם הרוצח יישאר חופשי.
כן, אני מבין את זה.
אבל בסדר, אז היית אזוקה למיטה.
הבית עלה בלהבות. איך השתחררת?
אה, כן.
- הצילו! הצילו! - דאנר? אוי, אלוהים. זה גיהינום.
- אוי, אלוהים. - קולפ! מה אתה עושה כאן?
השארת לי את ההודעה הקולית הכי ארוכה שקיבלתי
בחיים שלי.
אבל שמעתי הכול. שמעתי את כל ההודאה של קוונטין.
שמעתי את המזמוזים המצמררים.
אז בוא הנה ותשחרר אותי!
- אלא מה? בשביל מה באתי, לדעתך? - טוב.
אולי נשבור לך את האגודל ונכופף אותו עד שיצא?
לא, לא, לא. לא שוברים אגודלים, טוב?
תראה, יש חומר סיכה על השולחן שם.
תמרח על מפרק כף היד שלי,
- ופשוט נמשוך אותו החוצה. - לא. אני לא יכול.
את השותפה שלי וזה מיני. זה חומר סיכה מיני.
זו לא סיטואציה מינית!
הקווים מטושטשים, מותק.
אתה חייב לשחרר אותי מהאזיקים האלה...
לא. תישעני אחורה. אני אירה בהם.
אם תירה בהם, אתה תפוצץ לי את היד. לא!
דאנר, את חייבת לסמוך עליי. הייתי הצלף הכי טוב בכיתה שלי.
נהגתי לצאת לצוד עם סבתא וסבא שלי, טוב?
רק תפסיקי להתפתל. נעשה קשה לראות בתוך העשן.
אם אתה יורה, תירה בלוח הראש של המיטה, טוב?
מהר! אין לנו הרבה זמן!
דאנר, אני לא רואה כלום.
אם אתה לא רואה, אל תירה.
אם אתה לא יכול להפסיק להשתעל, אל תירה.
הצלחת, שותפי. הצלחת.
דאנר?
לעזאזל. אני אוציא אותך מכאן, שותפי. אני מחזיקה בך.
טוב. בסדר. מזל שירדת במשקל בזמן האחרון.
כבאית שש נענית.
אני מחזיקה בך, שותפי. אני מחזיקה בך.
הנה היא באה.
- לכו לחפש ניצולים. - אני מחזיקה בך.
אני אוהב אותך, דאנר.
הם שחררו את לאונרד וקוונטין נעלם ללא עקבות.
זו הייתה אשמתי, ולכן התפטרתי.
אני מצטער לשמוע.
כן, הייתי בבלגנים עם עצמי בגלל זה.
ואז אתה התקשרת, וחשבתי לעצמי,
"אולי זו ההזדמנות שלי לחזור ולהיות דאנר של פעם."
אם לומר בכנות, אני חושב שאף פעם לא ראיתי אותך כאדם אמיתי,
עם ספקות ועם פחדים, עד עכשיו. אני מניח.
לעזאזל, זה היה אכזרי.
כן. זה רע מאוד. אני מצטער.
טעות שלי. אבל אני מאה אחוז בפנים.
אני אעזור לך לחזור לעצמך.
- אל תגיד את זה. - לא אגיד את זה שוב לעולם.
ידעתי בשנייה שאמרתי את זה,
כבר חשבתי, "תחזיר את המילים לפה."
הנקודה היא שאנחנו נפענח את המקרה הזה, ולא משנה לאן הוא יוביל.
אפילו למשפחה של זואי.
איפה נתחיל?
האימא עם הסוד או הדוד עם הכוס החשודה?
אפשר להתחיל ביוליסס, בבקשה?
זה פשוט נראה קצת פחות מפחיד.
הנה, קח.
אני מצטער. זה היה מטורף.
זה... אוי, אלוהים. אני לא ממליץ לעשות את זה, אגב.
טוב, נראה שהתנקית מזה לגמרי,
מה שאומר שאתה לא הולך למות.
ראית את הפנים של אלוהים, ידידי.
תודה.
בחיי, היד שלך נעימה כל כך.
והפנקייק הביצתי הטעים הזה הציל את חיי.
אתה גיבור אמיתי. אבל שנינו גיבורים היום.
אתה הכנת את ארוחת הבוקר ואני הוכחתי את טענתי
שכל אחד בבית הזה היה יכול להפיק את הרעל.
בהחלט.
כל מה שצריך זה מים רותחים וקנקן תה.
- אני יכול לקבל עוד סירופ מייפל? - כן, כמובן.
אני אוהב שנותנים לך תוספת
כשאתה עדיין אוכל את הסיבוב הראשון.
גרייס, את זקוקה לדאץ' בייבי.
הכול הולך חלק. בלי תקלות בינתיים. אנחנו נבצע את זה.
זה צריך לקרות עכשיו.
מי כאן?
הלו?
תפסתי אותך!
תרגום: גלית אקסלרד