Tas, ko tūlīt stāstīšu, man būs ļoti grūti, skaidrs?
Taču man jums tas ir jāizstāsta,
jo gribu, lai jūs skaidri saprastu, kas notiek,
kad sirdij ļauj apžilbināt prātu.
Labi.
Atceraties to instagrama ierakstu, ka tagad esmu dižākā rakstniece?
Un kur man ir visādas sveces un smalkas pildspalvas, un tamlīdzīgi sūdi.
- Likās, ka jums patīk būt rakstniecei. - Nepatīk. Man tas riebjas.
Es tajā grāmatā neesmu uzrakstījusi ne vārda.
Oho! Sociālie tīkli tiešām melo.
Zināt, kāpēc? Es neaizgāju no policijas, lai rakstītu grāmatas.
Es aizgāju no policijas tāpēc, ka zaudēju pašapziņu.
Tiešām? Man jūs šķietat ļoti pašapzinīga.
Visu laiku.
Paldies. Es pie tā cītīgi strādāju.
Taču, kad atrisinājām Zeivjera slepkavību, nāca nākamā lieta.
Un jūs jau zināt, kāda esmu. Es lietā ieeju dziļi, izpētu to,
iztaustu no katra stūrīša.
Jā.
Šoreiz es piegāju par tuvu.
Bija notikuši vairāki ugunsgrēki. Dedzināšana. Un bija aizdomās turētais.
DENERES UGUNSGRĒKS
Viņu sauc Lenards Vērs. Baigais dīvainis.
Pirms pusgada atbrīvots. Zini, par ko sēdēja?
Jā. Par dedzināšanu, mīļā.
Un ar divām no trim nodedzinātajām vietām viņu saista personiskas saites.
Tas gan ir aizdomīgi.
Lietoto auto placis? Viņš tur strādāja. Un no bāra viņu izmeta
- un palūdza neatgriezties. - Ko viņš izdarīja?
Pateica oficiantei, ka viņu mīl, un sāka viņai katru dienu nest konfektes.
Neizklausās tik traki.
Werther's Originals karameles.
Pazudināsim to maitasgabalu!
Jums patīk uguns, Vēra kungs?
Pēc skatiena liekas, ka patīk.
Kas jums ugunī tik ļoti patīk?
Tā mani uzbudina.
Labi.
Ne jau seksuāli.
Drīzāk spirituāli.
Tā uzliesmo no vissīkākās berzes
un aug, un aug.
Dejo, sprakšķ un dzied, kad saskaras ar objektu,
laiza to, transformē, līdz sāk trakot un zaudē kontroli.
Tā, runāt jūs mākat.
Varbūt gribas - es nezinu - atzīties, ka pāris ugunsgrēkus esat izraisījis?
Nezinu, par ko runājat.
Zināt gan, meli tāds!
Kas, ellē, ir tas?
Mans pārinieks. Domā, ka esat vainīgs.
Kāpēc viņš slēpjas? Kas, viņš ir sakropļots?
- Ko? - Nē, es... Nē.
Labi, es saprotu, kas notiek.
Tas ir domāts "labais policists - neglītais"?
Es neesmu neglīts! Pats tu neglīts!
Kalp, neviens nedomā, ka tu esi neglīts. Tu esi skaists - gan iekšēji, gan ārēji.
Paldies.
Klausieties, mēs zinām, ka esat bijis divās no nodegušajām vietām,
- tāpēc jautāšu... - Labi, es ne...
Es nededzinu. Vairs ne.
Ticiet, neglītais!
Es esmu puiciski glīts.
Nedomāju, ka viņš ir vainīgs.
Labi.
Mēs dzirdējām vienu un to pašu? Kā viņš mani nosauca par neglīteni.
Un kā viņš runāja par uguni, it kā gribētu to izdrāzt.
Viņš teica, ka tas nav seksuāli.
- Tas esot spirituāli. - Tikai nevajag!
Ja kāds lieto vārdu "spirituāli", tad viņam ir dīvains, nepatīkams sekss.
Tici man, es zinu.
Vēl viņš ir notiesāts dedzinātājs
ar motīvu divās no trim vietām. To izdarīja viņš.
- Nezinu gan. Pārāk vienkārši. - Denere!
Lenards apmeklē psihiatru. Tādu Kventinu Devero.
"Psihiatrs un divu grāmatu - Kontrolētās dedzināšanas un Dūmainā spoguļa - autors
Kventins Devero ir eksperts ļaunprātīgu tieksmju ārstēšanā,
ieskaitot vardarbību, seksuālas novirzes un piromāniju."
Labi, Lenards apmeklē ārstu.
Visiem vajadzētu iet pie psihoterapeita. Nu un?
Kāpēc lai cilvēks, kurš grib, lai viņam palīdz, nodedzinātu tās ēkas?
Kāpēc lai es rakstītu
dzēlīgus anonīmos komentārus sava bijušā instagramā?
Visu terapija neatrisina, skaidrs?
Denere, es zinu, ka tev teorija
"vainīgs ir tas, kurš izskatās visvainīgākais" riebjas,
bet visas lietas nelīdzinās Zeivjera slepkavībai.
Reizēm vainīgs ir tas, kurš vainīgs šķiet.
Varbūt.
Bet es ar to Kventinu Devero gribu parunāt.
Protams. Re, kā viņš izskatās.
Kalpam nebija taisnība. Ne tāpēc viņš mani interesēja.
Es gribēju ielauzies dedzinātāja prātā,
saprast, kā viņi domā.
Cerēju, ka dr. Devero man šai lietā palīdzēs.
Dr. Devero?
Mirkli!
- 999... - Labi, Kventin.
1000.
Atvainojiet par šādu izskatu.
Esmu tik aizņemts, ka jāvingro pusdienlaikā.
Ne vienmēr es ar cilvēkiem iepazīstos šādā paskatā.
Man nav iebildumu.
Un es nedomāju, ka man ir bijis tas gods.
- Nē, nav gan. Es esmu... - Detektīve Denere.
Jūs mani pazīstat?
O jā. Zeivjera slepkavība.
Tā lieta mani ļoti ieinteresēja.
Slepkavas motīvs,
viņa aplamā netaisnības sajūta, uzkrātais niknums...
Likās - jūsu specializācija ir antisociāla uzvedība.
Mana specializācija ir kaisle.
Jā. Kas aizrauj jūs, detektīve Denere?
Izrādīties gudrākai.
Un no kā jūs baidāties?
No kļūdām.
Un kas tur slikts, ja cilvēks kļūdās?
Es gribēju pavaicāt par Lenardu Vēru.
Viņš ir mans pacients.
Necik vairāk nevaru teikt. Ārsta un pacienta konfidencialitāte.
Saprotu, taču viņš ir aizdomās turētais vairākās dedzināšanās.
Detektīve Denere, es pacientiem mācu viņu tieksmes pieņemt
un tās kontrolēt, nevis ļaut tām kontrolēt viņus.
Lenards vairs nededzina.
Jā, viņš mums teica, bet es gribētu uzzināt vairāk.
Tad nāciet ar mani vakariņās.
Es strādāju pie lietas. Tas būtu ļoti neprofesionāli.
Jūs gribat izprast dedzinātāja prātu?
Es esmu tas cilvēks, kurš jums dos to, ko gribat un kas jums ir vajadzīgs.
Es zināju, ka tas nav prātīgi, bet nodomāju - tikai vakariņas.
Labi.
Ceru, ka jūs mani neanalizējat,
jo tas būtu mans darbs.
Tās visas gleznojāt jūs?
Tas ir mans hobijs. Noskaidro prātu.
Jūs esat ļoti talantīgs. Un viņas ir ļoti kailas.
Šo tikko sāku.
Domāju, jūs būtu lieliska modele.
Man likās, ka šīs bija darījumu vakariņas.
Tad sāksim darīt.
Nu, dok, pastāstiet,
kā tāds cilvēks kā Lenards Vērs var atļauties tādu psihiatru kā jūs?
Jūs nevarat būt lēts.
Manas psihiatra spējas
man ļauj būt gana elastīgam, lai pieņemtu plaša spektra klientus.
Tāpat man patīk strādāt par brīvu.
Man arī patīk strādāt.
Dedzinātājiem, kā Lenards, kaislība nav uguns.
Viņu kaislība ir tas, kā uguns liek viņiem justies.
Tās spēks.
Es strādāju ar Lenardu, lai viņš pieņemtu savu kaislības nepieciešamību,
taču vareno kairinājumu, pēc kā pats alkst,
saņemtu no mazāk iznīcinošiem spēkiem.
Kas tad ir viņa jaunā kaislība?
Karaoke.
Tiešām?
Un kāds ir viņa mīļākais gabals?
Viljama Džoela "We Didn't Start the Fire".
Necik labs pavārs neesat, ko?
Mana kaislība slēpjas citur.
Un kas ir jūsu kaislība?
Sekss.
Tiešām? Pavisam parasts sekss?
Visāds sekss.
Laikam mani varētu saukt par piromānu. Tikai uguns vietā man ir sekss.
Ziniet, tam ir termins.
Es stāstu stāstu!
Nu, man arī patīk sekss.
Parādiet.
Es gribu, lai tu man kaut ko izdari.
Tā. Es gribu, lai iesit man pa pupiņu.
Ko? Lai es iesitu pa krūšu muskuli?
Iesit man pa pupiņu.
Labi.
Tā, stiprāk. Vēlreiz.
Tā. Tā, stiprāk. Vēlreiz.
Johaidī!
Tev patīk? Jā.
Vai varam apstāties?
Kas ir? Es tikko sāku iejusties.
Man tiešām vajag dzirdēt, kā jūs viņam sitāt pa pupiņiem?
Sekss ir tā visa daļa.
Vēl bez ugunsgrēka, ko izmeklēju,
bija iedegusies erotiskā uguns starp mani un Kventinu.
Nē, es saprotu. Vienkārši man nav jāzina visi sīkumi.
Sišana pa pupiņiem nepatīk?
- Nē. - Labi.
Sveiks.
Čau.
Viss kārtībā?
Ne gluži.
Es cenšos palīdzēt Greisai, bet nesaprotu, ko darīt.
Ei, vai atceries, kā cepi mums īpašās pankūkas, kad bijām maziņas?
Sestdienās mēs mammai un tētim ļāvām pagulēt. Kā tās sauca?
- Holandiešu mazulīši. - Holandiešu mazulīši! Nu protams!
Pasaules apceļotājs.
Patiesībā holandiešu mazulīšus izgudroja Sietlā.
Tu vēl mācētu tos uzcept? Es esmu badā.
Domāju, ka varētu mēģināt.
- Lieliski. Jautrocis steidz palīgā. - Jā.
Tu mums vienmēr no visas pasaules sūtīji pastkartes,
taču es nezināju, kāpēc tu brauc prom.
Man nebija miera. Pasaule mani sauca.
- Mēs ar Greisu domājām, ka tu esi spiegs. - Diemžēl es neesmu spiegs.
Spiegs tieši tā teiktu.
Malacis.
- ...noslēpumu. Izstāsti man! - Šaubos.
Trevis? Vai tas ir velnābols?
- O, čau. Kā jums iet? - Vai dieniņ...
Ak dievs!
Nost no tējas, draugs.
Nē, nē. Tas nav... Es... Tas...
Pārtraukums. Šis ir eksperiments.
Sveicam laboratorijā. Mūsu indīgā tēja, ko uzvārīja slepkava.
Kādas ir īpašās zināšanas, kas nepieciešamas, lai to pagatavotu?
Tātad man ir ziedi,
neliela instrukcija no mana labā drauga Reddit.
Un - voilà. To pagatavot nemaz nav grūti.
- Kā zini, ka ir pagatavota pareizi? - Mans draugs, es iedzēru!
Ak dievs!
Ko? Nē, neuztraucieties. Es ņēmu mikrodozu.
RedPill69 apgalvo,
ka mazās devās tas ir viegls halucinogēns
bez nopietnām blaknēm - nav ne paralīzes, ne nāves, ne...
Trevis, cik daudz ir maza deva?
Trevis, cik tu iedzēri?
Tikai drusciņ. Kādu malku.
- Mazu malciņu. - Malku vai malciņu?
- Es nezinu. Velna milti! - Ak nē.
Es iedzēru par daudz?
Varbūt iedzēru. Mēs nezinām.
Velns! No tā varēja izvairīties.
Vai es apmīzīšos?
- Noteikti iespējams. - Nezinu.
- Ak dievs. Ak nē. - Labi.
Un tur nu es biju - uz virtuves grīdas, katrā rokā cepamlāpstiņa,
un es ņurcīju viņa apaļo, muskuļoto dibenu.
Tā pamatīgi.
- Un šī ir īsā versija? - Jā.
Tad mēs izlaupījām ledusskapi.
Vēl.
Tev patīk, ko? Jā, tev patīk.
Makaronmens. Jā.
Baigās darījumu vakariņas.
Gribēju, lai tu pilnībā izproti, kā es ar Lenardu strādāju.
Tu šito dari ar Lenardu?
Vai, tavuprāt, man labi padodas sekss?
Man labāka nav bijis.
Psihiatrs es esmu vēl labāks.
Un es zinu, kad viņš melo, kad - ne. Un viņš nemelo.
Tu viņu atlaidīsi?
Bez jauniem pierādījumiem ilgāk paturēt nevaram.
Turklāt vakar es satikos ar viņa psihiatru,
un viņš mani pārliecināja, ka Lenards vairs nav apsēsts ar uguni.
Tiešām?
Agrāk bija, bet tagad viņam patīk karaoke.
- Karaoke? - Jā, karaoke.
Ceru, ka neiztraucēju.
Dr. Devero, prieks jūs atkal satikt.
Es esmu Lenarda kontaktpersona ārkārtas gadījumos. Vedīšu viņu mājās.
Gribēju ienākt un pateikt sveiki. Nu tad sveiki.
Sveiki.
Iešu parakstīt viņa atbrīvošanas dokumentus.
Ak dievs! Tu nodrāzies ar psihiatru!
Nu un? Paskaties uz viņu.
Tikai nesaki, ka tu ar viņu neielaistos.
Skaidrs, ka ielaistos. Par seksu ar viņu es būtu gatavs publiskai pašnāvībai.
Bet nē, tas nav svarīgi. Tagad viņš ir iejaukts lietā, saproti?
Tu nevari tikai tāpēc, ka viņam ir milzīgs daikts...
Viņam ir milzīgs daikts?
Vidēji mazs. Drausmīgi labs.
- Tas ir tas, kas vajadzīgs. - Mazāka slodze.
Var teikt - draudzīgs.
- Kā tāda Zeltmatīte. - Darbojas vienalga.
Bet ne par to ir runa. Neļauj, lai tas tev aizmālē acis.
Neļaušu.
- Ei. - Mēs iesim.
Nu, vai es jūs vēlāk satikšu?
Man ir vēl pāris domu, kurās gribēju dalīties, -
par piromāna prāta līkločiem.
Tie līkloči izklausās ļoti svarīgi.
Turklāt mums vēl arvien jānoķer dedzinātājs.
Maucība! Bļāviens! Piedodiet. Apdedzinājos.
Nu labi, paldies, ka atbrīvojāt.
Nu...
Viņš to neizdarīja.
Tu esi piegājusi par tuvu, Denere. Un, tāpat kā Lenarda rokas,
- tu apdedz... - Nē, nesaki tā. Nesaki!
- Nesaki tā. Es... Nē. - Tu apdedzināsies.
Taču es nespēju turēties Kventinam pretī.
Cik dārgs ir tas krekls?
Ļoti dārgs.
- Es gribu to no tevis noraut. - Dari tā.
Ak dievs, jums atkal bija sekss.
Nuja. Bet mēs arī runājām par lietu.
Ir krustojums, kurā satiekas bauda un sāpes.
Ļoti noslogots. Ar lielu taurēšanu.
Ir tikai viens luksofors, un tas nedarbojas.
Tāpēc neviens nezina, kad apstāties vai doties tālāk.
Es saku - laižam!
Uzvelkam tās spožās vestes ar karodziņiem un vicināmies,
un laižam uz priekšu, mīļais!
Vai atceries, kā es teicu, ka uguns patiesībā ir vara?
Redzi?
Ugunij pār tevi ir vara, un mainīties lomām ir aizraujoši.
Vai tu dod man atļauju uzpilināt tev virsū karstu sveču vasku?
Paldies, ka pajautāji.
Velns!
Piekrišana - tas ir nenormāli seksīgi.
Jā. Tagad mana kārta.
Es gribu, lai tu mani sasien un es nevarētu pretoties.
Es gribu, lai tu to sveci izlej šeit.
Vienam manam pupiņam patīk sitieni.
Otram patīk vasks.
Tā, es vairs nespēju.
Es baidījos, ka šī diena reiz pienāks.
Dirižablis gāžas.
To caururbis Ogastusa Ebernatija musketes šāviens.
Nē.
Kādu laiku biju ajavaskas goda šamanis.
Ļaujiet man. Nāc šurp!
- Kas tā par kārdinātāju? - Ei! Skaties uz mani! Skaties!
Tas notiek tikai tavā prātā.
Tagad caur degunu trīsreiz dziļi ieelpo.
Nu re. Un pa muti laukā.
Nē!
Man jātiek līdz velomobilim!
Vai tas ir hiphops?
Nē, viņš runā stīmpanka slengā.
Es visu nokārtošu. Paejiet malā.
- Sveiks, rupucīt! - Labi.
Skat! Es braukšu tev līdzi ar velomobili.
- Jā. Stāvoklis stabilizējas. - Tas ir...
Turpini!
Uzcepšu holandiešu mazulīšus, lai uzsūc indi.
Es zināju, ka Treviss ir drusciņ dīvains,
bet kāpēc lai viņš dzertu indi?
Tas ir tik bīstami!
Greisas uzmanību gan viņš izpelnījās, ne?
Mēģināšu mums sadabūt kādu lidojošo zivi.
Re!
Ziniet, es tiešām negribu te atrasties, taču tas ir aizraujoši.
Un tad jau mēs sveci dedzinājām no abiem galiem,
ja saprotat, ko saku.
Kad Sebastjans beigs zvanīt, ieradīsies policija.
- Mums galīgi nav laika. - Labi, labi.
- Pārlēkšu uz beigām. - Paldies.
Tātad...
Paldies par ieskatu dedzinātāja galvā.
Tagad man jāiet meklēt mūsu dedzinātāju.
Ja viņu neapturēšu, Dairy Freeze nebūs pēdējā vieta, kas dabūs ciest.
Es nezināju, ka nodega Dairy Freeze.
Ja godīgi, man tas nešķita iespējams. Tur taču tirgo saldējumu.
Jā, tas viss uzliesmoja kā peklē. Kas ir?
Es nedrīkstu teikt. Tad es pārkāptu profesionālo robežu.
Paklau. Ja tev ir pacients, kas apdraud citus,
to ziņot ir tavs pienākums.
Tovakar, kad vedu Lenardu mājās,
es pavaicāju, kā viņš savu atbrīvošanu nosvinēs.
Viņš teica, ka taisoties aiziet uz Singsingu.
- Uz cietumu? - Uz karaokes bāru.
Un es brīnījos, jo tur pret viņu slikti izturējās.
Šķiet, viņš bija teicis:
"Viņi pret mani izturējās kā kretīni. Tāpat kā Dairy Freeze.
Aizlaidīšu uz turieni nolaist tvaiku."
Es domāju, ka viņš tur taisās dziedāt. Bet...
Velns.
Dairy Freeze ir vienīgā vieta, kam saistību ar Lenardu neatradām.
Tur nav loģikas. Viņš tam ir ticis pāri. Es zinu.
- Kalps. - Kalp, tev bija taisnība.
Es nolažoju, atlaizdama Lenardu.
Pārbaudi, vai viņš nav savās mājās. Es aizbraukšu uz Singsingu.
- Uz cietumu? - Nē, karaokes bāru.
Labi.
Klau, man žēl. Man likās, ka esmu labāks psihiatrs.
Ne tev vienam ir žēl, dok.
Man arī likās, ka esmu labāka policiste.
Biju nikna uz sevi, ka biju aizmirsusies un ļāvusies
neticamajam, satriecošajam seksam ar Kventinu,
un nebiju pamanījusi to, kas notiek manu acu priekšā.
Es aizvien cerēju, ka tas viss izrādīsies pārpratums.
SINGSINGS
Taču viņš bija tur un taisīja traci.
Nost no skatuves, vecīt!
Nav tava kārta. Tagad ir Veina kārta, skaidrs?
Pieraksties rindā, kā visi citi!
Man ir mikrofons! Man ir vara!
Lenard! Mums ir jārunā.
Velns.
Es jums sadošu pa pakaļu par šito bēgšanu!
Lēciens publikā.
Jā.
- Es neko neesmu darījis! - Kāpēc tad bēgāt, Lenard?
Tā ir vajāšana!
Plānojāt nodedzināt karaokes klubu?
Es teicu, ka vairs to nedaru, skaidrs? Es liesmoju tikai uz skatuves.
- Tiešām? - Kas ir?
Jūs mani redzējāt. Es biju labs, ne?
Bet es pārbaudīju viņa bagāžnieku.
TERPENTĪNS
Tas nav mans. Es to tur neieliku.
Jums ir pilns bagāžnieks ar degšķidrumu, Lenard.
- Nē. - Jūs tiekat arestēts.
Ticiet! Tas nav mans!
Uz ceļiem!
Es jutos briesmīgi.
Es biju piekususi. Nikna uz sevi.
Man it nemaz nekārojās kaislīgu, dzīvniecisku seksu.
Taču man Kventinam bija jāizstāsta, kas noticis ar viņa pacientu.
- Denere, tā esi tu? - Jā.
- Kā gāja? - Mēs viņu arestējām.
Viņa bagāžniekā atradām kaudzi pierādījumu.
Nabaga Lenards. Es pievīlu viņa uzticību.
Mēs abi.
Nē, tu notvēri vainīgo. Es tev iedevu informāciju.
Tu to saliki kopā.
Jā.
Bez tevis man nebūtu izdevies.
Baigās darījumu vakariņas.
...patīk vasks.
Hobijs.
Jūs esat ļoti talantīgs. Un viņas ir ļoti kailas.
- Jāklis. - Ak dievs!
- Dedzinātājs bija viņš. - Viņš bija tas draņķa dedzinātājs.
Ko jūs darījāt?
Ei, te Kalps.
Balss pastu neviens vairs nelieto. Uzraksti man, idiņ!
Es tev teicu, ka tā nav pabeigta.
Tev...
Tev tiešām ir izdevies notvert sievietes formu.
Kā jau teicu - man vajadzēja modeli.
Iesim gultā.
Atceries? Kad iepazināmies, es tev vaicāju, kas tevi aizrauj.
Izrādīties gudrākai.
Un no kā visvairāk baidījies?
No kļūdām.
Šī diena tev noteikti bija ļoti grūta.
Ļauj to padarīt vēl sliktāku!
Ko?
Kas, pie velna?
Vai tu saprati pēc terpentīna?
Par ko tu runā?
Beidz. Neaizvaino mani.
Tas bija labs alibi.
Gleznotājam neviens neprasīs, kāpēc viņš ož pēc terpentīna.
Taisnība.
Patiesībā es neesmu piromāns, kam uguns vietā sekss.
Esmu atkarīgs no seksa, taču seksa vietā man ir uguns.
Un kā psihiatram
man ir ļoti viegli atrast stulbeni, kam uzvelt vainu.
Man likās, tu meklē veselīgus risinājumus.
Šis ir mans risinājums. Es remdēju savas dedzināšanas alkas.
Un vainu uzveļ Lenardam,
jo visas manis nodedzinātās vietas ir saistītas ar viņu.
Plāns bija perfekts.
Tad manā durvju priekšā uzradās brīvdomīgā policiste Denere.
Nācās improvizēt.
Ja es teiktu, ka viņš ir vainīgs, tas būtu pārāk acīmredzami.
Tu man meloji!
Gribi zināt, kāpēc šī viela ir tik brīnišķīga?
Tā ne tikai sajaucas ar krāsu.
Tā arī izdzēš kļūdas.
Nu beidz.
Man tiešām patika perversais sekss ar tevi.
Man arī.
Palīdziet!
Palīgā!
Pa...
- ...līgā! - Stāsts ir pilnīgi neiedomājams.
Jā. Es kniebos ar dedzinātāju, taču man nebija ne jausmas.
Jo es biju pārāk pietuvinājusies lietai. Zaudējusi objektivitāti.
Viņa vidēji mazais daikts bija tik labs,
ka es pat neiedomājos Kventinu turēt aizdomās.
Tieši tā, kā to tagad darāt jūs.
- Es nedomāju, ka tas ir līdzvērtīgi. - Jūs drāžaties ar dedzinātāju.
Un, kad drāžas ar dedzinātāju,
tad nav ne jausmas, ka drāžas ar dedzinātāju, līdz ir jau par vēlu.
Labi. Jā, es esmu pārāk tuvu.
Redziet, jums jāizlemj: vai gribat atrast Edgara slepkavu
vai pasargāt savas draudzenes ģimeni,
pat ja slepkava paliek nesodīts.
Jā, to es saprotu.
Bet labi. Tātad jūs bijāt pieslēgta pie gultas.
Māja deg. Kā jūs tikāt prom?
O, jā.
- Palīgā! Palīgā! - Denere? Ak dievs, te ir īsta elle!
- Ak dievs! - Kalp! Ko tu te dari?
Tu man ierunāji mana mūža garāko sasodīto balss ziņu.
Bet es dzirdēju visu. Visu Kventina atzīšanos.
Visu šausmīgo kakla bučošanu - visu.
Nu tad nāc šurp un atbrīvo mani!
- Jā, nu kāpēc tad esmu šeit? - Pareizi. Tā.
Varbūt salauzt tev īkšķi, lai tu izmaucies cauri?
Nē. Īkšķus mēs nelauzīsim.
Re, tur uz galdiņa ir lubrikants.
Uzliec man uz rokas locītavas, iesmērē,
- un izvilksim roku laukā. - Nē, to es nevaru.
Tu esi mana pāriniece, un tas ir seksuāli.
Šī nav seksuāla situācija!
Mīļā, robeža ir izplūdusi!
Tev mani jādabū laukā no tiem sūda...
Nē. Paliecies nost. Es sašaušu.
Ja šausi, tu man sašausi roku! Nē!
Denere, tev nāksies uzticēties. Es biju labākais šāvējs.
Es gāju medīt ar omi un opi, skaidrs?
Labi, tu beidz dīdīties! Dūmos sāk kļūt grūti saskatīt.
Ja šauj, tad šauj pa gultas galvgali!
Ātrāk! Nav daudz laika!
Denere, es neredzu!
Ja neredzi, tad nešauj!
Un, ja nevari apturēt klepu, tad arī nešauj!
Tev izdevās, pāriniek. Izdevās.
Denere?
Velns! Es tevi izglābšu, pāriniek! Izglābšu.
Labi. Tā. Labi, ka esi zaudējis svaru.
Ierodas 6. mašīna.
Es tevi turu, pāriniek. Turu.
Re, kur viņa.
- Meklē izdzīvojušos! - Es tevi turu.
Es tevi mīlu, Denere.
Lenardu atbrīvoja, un Kventins izgaisa.
Viss notika manas vainas dēļ, tāpēc iesniedzu atlūgumu.
Man žēl.
Jā, man tas sačakarēja galvu.
Tad piezvanījāt jūs, un es nodomāju: "Nu ir izdevība kļūt par veco Deneri."
Ja godīgi, es laikam nekad īsti neturēju jūs par īstu cilvēku
ar šaubām vai bailēm - līdz šim brīdim.
Velns, tas gan ir skarbi.
Jā. Nē, tas ir ļoti slikti. Es atvainojos. Mana vaina. Bet es esmu gatavs.
Es palīdzēšu jums atgūt jūsu draivu.
- Tā nesakiet. - Nekad vairs neteikšu.
Ziniet, tikko to pateicu, nodomāju: "Velc vārdus atpakaļ mutē!"
Es gribu teikt - mēs atrisināsim šo lietu, lai kurp tā vestu.
Pat ja vainīga ir Zojas ģimene.
Ar ko sāksim?
Ar mammu, kam ir noslēpums, vai ar tēvoci un aizdomīgo glāzi?
Varam sākt ar Jūlisīsu, lūdzu?
Vienkārši tas šķiet mazāk biedējoši.
Nu re.
Piedodiet. Tas bija neprāts.
Tas... ak dievs. Ja kas, es to neiesaku.
Izskatās, ka visu esi dabūjis laukā, tātad nemirsi.
Tu tikko redzēji Dieva vaigu, mans draugs.
Paldies.
Ak dievs, tava roka ir tik patīkama.
Un tā gardā olu pankūka man izglāba dzīvību, vecīt.
Tu esi īsts varonis. Nu, mēs abi esam.
Tu pagatavoji brokastis, es - pierādīju savu tēzi,
ka jebkurš šajā mājā varēja pagatavot indi.
O jā.
Vajag tikai karstu ūdeni un tējkannu.
- Varu dabūt vēl kļavu sīrupu? - Jā, protams.
Man patīk, ka iedod papildporciju,
kamēr vēl ēd pirmo.
Greisa, tev arī vajag pankūku.
Viss iet raiti. Aizķeršanos nav. Mēs to paveiksim.
Tam ir jānotiek tagad.
Kas te ir?
Ei?
Ei!
Rokā esi!
Tulkojis Imants Pakalnietis