Má někdo hlad?
To jsme připravili.
- Dejte si. - Jídlo nechci.
Náš svědku. Nedáte si Dutch baby, „holandskou holku“?
Nejste první, kdo se ptá.
V jiném kontextu. Sacharidy?
- Plno. - Ne.
Dobře.
Náš neohrožený vyšetřovatel.
Copak to je?
Srandastrejda připravil své vyhlášené palačinky. Jsou k smrti dobré.
Tak jsem to... Však víš.
No, voní to moc dobře.
Místo podmáslí jsem tam totiž dal trochu kumysu.
- Ne. - Do palačinek ne.
Pořád tu chuť cítím.
Zoë? Můžu s tebou mluvit?
- Ale ne. Co je? - No...
Musíme vyzpovídat tvého strýce.
- Co? - A možná i tvoji mámu.
A možná i tátu.
Proč? To je naprostá ztráta času.
Protože, Zoë, nemůžu píchat se žhářkou.
Co to znamená?
- To je dlouhá, barvitá historka. Prostě... - Nechci to vědět.
Ale vím, že Sebastian už skoro dokončil to, co provádí.
Přijede policie
a ty chceš vyzpovídat mýho strýce, co Edgara skoro neznal?
- To ti dává smysl? - My ho neobviňujeme.
Ale třeba něco ví. To stejný vaši.
Nikdo z nich ho nezabil. Jasný?
A jestli myslíš, že jo, tak...
Víš co? Už se o tom s tebou nechci bavit.
- Ta matrace mi pomáhá na tu skoliózu... - Jo, a taky to...
- ...a prostě mi... - Čau.
- Všechno v pořádku? - Jo.
Pokud by po vás Dannerová s Aniqem chtěli, abyste vypovídali, tak nemusíte.
- Super. To se shodneme. - Cože?
Už jsme se rozhodli, že se toho vyšetřování účastnit nechceme.
No ale... Mám dotaz.
Proč byste nechtěli vypovídat?
Vím, že je to ztráta času, ale vypadáte tím docela provinile.
Obviňují mě, protože jsem zachránila pár kytek.
- Jo. - Zašlo to moc daleko.
To jo. Rozumíme si.
AFTERPARTY
Asi jsem tu, protože vám Sebastian řekl o té sklenici,
s kterou jsem něco dělal.
Vysvětlím. Ta sklenice...
No, my bychom to chtěli slyšet od začátku.
Od začátku?
To může trvat. Prožil jsem mnoho životů
a mám mnoho historek.
Tak prostě začni od začátku té svatby.
- Nemáme čas. Aha. - Hledám smysl života. Jsem poutník.
Skandinávští Sámové to nazývají...
hjertevandrer.
To znáte z cest, nebo z Wikipedie?
To mi povíte vy, až si mě vyslechnete.
Je to veliký příběh o lásce, zradě, tragédii a spáse.
Začíná kdysi v minulosti
v drsné, nehostinné poušti Blízkého východu.
Bagdádský řezník, Saddám Husajn,
napadl své sousedy, mírumilovný Kuvajt.
A staré dobré Státy tohle nechtěly tolerovat.
- Byls u armády? - Ne.
Co vlastně tančíte?
Byl jsem s nima.
Spíš se ptejte, co netančíme. Step, jazz, hiphop.
Umíš robota?
Tančil jsem pro USO.
Na parádním turné „Hold Americe“.
Ty jo! To je ono!
Naučíš mě to?
Bratranec by čuměl, že to um...
Kryjte se!
Sakra.
Odstup!
Zdravotníka!
Terry.
Bože!
Najděte jeho nohu!
Najděte někdo tu jeho zkurvenou nohu!
Proč?
Ten už si jitterbug nezatančí.
Turné zrušili.
Odešel jsem z USO a vrátil se do civilu.
Ale byl jsem ztracen.
- Nikoho jsem neměl. - Najdi tu zkurvenou nohu.
Měl jsem jenom nevlastního bratra Fenga a jeho rodinu.
Máma ho měla z minulého manželství.
Ale Feng se ke mně vždy choval jako k plnohodnotnému bratrovi.
Co teď, když ses vrátil?
Zkoušel jsem step, jestli to ještě umím, ale...
Každý shuffle heel toe zněl jako střelba ze samopalu.
Jsem blbostrejda. Blbej strejda.
- To ne, akorát jsi... Podívej. - Ach jo.
Dovolil jsem si ti...
ZAPIŠTE SE UŽ DNES
„Soutěžní společenské tance?“
Ale já nikdy nesoutěžil. A s kým bych tančil?
Napadlo nás, že s Vivian.
Na vysoké tančila závodně
a v celonárodní soutěži byla třetí.
- Třicátá. - Ale to je pořád dost dobrý, ne?
- To jsem nevěděl. - Jsme rodina, brácho.
Chceme ti pomoct.
Nechci tvoji lítost.
- Litovat tě nebudu. - Tak jo.
Ukaž mi rám.
Vivian jsem znal jen jako manželku a matku.
Ramena dolů, bradu nahoru. Jako prkno.
Byla to přísná učitelka.
- Znovu! - A boky?
- Co boky? - Boky ne. Drž rám!
Talent máš, ale potřebuješ disciplínu.
- Zpevni se jako pevný... - Promiň, ale...
Takhle to nepůjde. Víš?
Disciplíně tě naučím.
Ale tančit musíš...
odtud.
Tam je jenom bolest.
Tak ji vypusť.
Tanči s bolestí.
Znovu.
Díky ní jsem ožil.
Mnohem lepší. Výborně.
Začali jsme soutěžit,
díky čemuž jsme se dostali na luxusní, exotická místa.
TANEČNÍ SOUTĚŽ
POZDRAV Z BOISE V IDAHU
POZDRAV Z BISMARCKU V SEVERNÍ DAKOTĚ
POZDRAV Z WICHITY V KANSASU
POZDRAV Z JIŽNÍ DAKOTY
POZDRAV Z TOPEKY V KANSASU
REGIONÁLNÍ SOUTĚŽ JIHOVÝCHOD USA
Mořský vzduch. Ten jsem potřeboval.
Asi bychom měli udělat tu otočku s výskokem.
Co?
Ještě na to nemám.
Máme to nacvičené.
- Ne naplno. Co když tě upustím? - Neupustíš.
Hele, když nezariskujeme, nevyhrajeme.
Vivian, já nemůžu!
Jsem moc labilní.
Já ti ale věřím.
Zatančíme si tady.
Tady? Na pláži? Jako racci?
Teď na tebe naběhnu a ty mě chytneš.
- Ty jo! - Asi tak. To čumím. Hrozně moc.
Až tolik, že tomu nevěřím. Tohle není možný.
Je to šokující zvrat v mém vyprávění, ale je to pravda.
To jen dokazuje, že jste tančili.
No, tady mám vkusnou budoárovou fotku.
- To vidět nepotřebuju. - Já se juknu.
Ty kráso, Vivian. Hezky.
Takže jsi to s ní ukončil?
Jak bych mohl?
Díky Vivian jsem ožil.
Žili jsme dvojí život.
Na cestách jsme pokračovali v tanci, jak vertikálním, tak horizontálním.
Ale doma...
Výjimečná večeře pro naše výjimečné vítěze.
- Tadá! Tak jezte. - Díky, brácho.
- Tak díky. - Bezva, že jste vyhráli.
Jaký to bylo?
Jako nebe na zemi.
Byla to jen regionální soutěž, ale...
Bratře, jsi moc skromný. To je teprve začátek.
Nerad se vsázím, ale kdybych to dělal, vsadil bych se, že se dostanete
až na světový šampionát do Paříže, co bude v listopadu.
Mohli byste tančit ve Městě světel.
Můžu vám s tím pomoct. Podáš mi párátko, prosím tě?
Jste sehraní až k popukání.
Mám to tam fakt zaseklý. Prostě... Dík.
To je ono. Nenahraditelný párátko.
- Jo. - Víš co? Moc se omlouvám,
ale došlo mi, že mám lístky na Wilson Phillips do Cow Palace.
Musím jít. Díky moc.
Počkej, mám pro Vivian překvapení. Chci, abys to viděl.
- Překvapení? Co... - Jo!
Vím, že je to dřív,
ale vše nejlepší k výročí!
Ty jsi ale. Vždycky mi dáváš dárky, když to nečekám.
Jen tak můžeš být překvapená. Otevři ho.
Budeš vypadat jak na Oscarech. Můžu?
Dobře.
Sakra.
Mám zničený ruce od vaření a uklízení, jak se starám o dítě.
Brácho, můžeš to udělat?
Jo.
Ty jo! To vypadá bombově!
Pocit viny nás ničil. Věděl jsem, že přijde nečas,
ale nechtěl jsem mu čelit.
Napadlo mě, že bychom mohli zpestřit tu čaču na soutěž v Cedar...
- Už s tebou nemůžu tančit. - Místo krok, boky, krok uděláme
- krok, boky, boky, krok. Nedělej to. - Ulyssesi.
Ráno mi udělá radost jedině to, že se ten den uvidíme.
A večer mě uklidní jedině to, že další den budeme spolu.
Já nemůžu tančit sám.
K tanci jsou potřeba dva.
Najdeš si novou partnerku.
Věřím ti.
Máme zarezervovaný pokoj! Nevracejí peníze!
Jako by vybouchla další mina.
Akorát místo nohy mého kamaráda
bylo raněné mé srdce.
Vivian! Ne! Bože!
Ale útěchu jsem našel ve svojí roli srandastrejdy.
Srandovního strejdy.
- My víme. - My víme.
Být součástí bratrovy rodiny mi dělalo opravdovou radost.
- Ahoj, to je Grace, tvoje nová neteř. - Ahoj
Ale Vivian jsem i tak pořád miloval.
Podáš mi párátko, prosím tě? Jo.
Dnes jdu na operaci. Říkal: „Ten absces musí pryč!“
Musí pryč? Kdo si myslí, že je? Prostě běloši, no.
Tak, Zoë, začni.
- Raz, dva, tři, čtyři. - Šest dlouhých let
jsem byl poblíž Vivian, ale nemohl s ní být.
Namlouval jsem si, že jsem šťastný.
Mami!
Zoë mi dupla na nohu!
- To teda ne! - Tak končíme.
Běžte nahoru dělat matiku. Hned. Šup.
Takhle dál nemůžu.
Proč? Jsme šťastní. Funguje to.
Miluju tě.
Takže musím odejít.
Neblázni.
Uvědomuješ si, jak mě bolí být tak blízko tebe
a nemít tě pro sebe?
Jistěže to nevíš.
Jestli to tak vidíš,
jsi hlupák.
Kam půjdeš?
Jak daleko bude třeba.
Dokud mi tvoje tvář nepřestane rezonovat v srdci.
- Fengu... - Choval jsem se k tobě jako k bratrovi.
A to mám za to?
Vypadni.
Fengu.
- Fengu. - A jestli tě ještě někdy uvidím...
tak tě zabiju.
Takže jsem využil svoje míle od Delty a zase se vydal do světa.
Doufal jsem, že zapomenu na tanec.
A na ni.
IRSKO
Ale tanec mě všude pronásledoval.
I ona.
KÉRALA
Bylo jedno, kde jsem byl.
KEŇA
A na jak odlehlých místech.
Nemohl jsem jí uniknout.
ŠPANĚLSKO
Myslíš na ni, že? Vím, jak na ni zapomeneš.
Odejdi, Juliett.
Trvalo mi to celé roky, ale konečně jsem našel mír.
PATAGONIE
Dobré ráno.
Koukni se ven!
Z nebe se snáší železný pták!
Mluv anglicky, jak jsem tě to učil.
Na pole přistává vrtulník.
Nejste náhodou Ulysses?
Jste nějaký střední manažer, co jde znásilnit úrodnou půdu,
aby posloužila korporátům?
Ať nabízíte cokoliv, nemám zájem.
Jsem tady ohledně vaší neteře Grace.
Za tři týdny si ji vezmu
a vím, že by na svatbě svého srandastrejdu chtěla mít.
Srandastrejda.
To jsem dlouho neslyšel.
Mluví o vás moc hezky.
Je mi líto. Grace mám rád, ale nemůžu tam jet.
S jejím otcem jsme se před lety nepohodli.
- Kvůli nevěře. - Jak to víte?
Statisticky je většina rozbrojů kvůli penězům či nevěře
a vám na penězích zjevně nezáleží,
tak jsem usoudil, že to je nevěra.
Rozumíte mi. Vidíte, jak jste oblečený.
Řekl jsem mu vše, co tady vám.
Ale mnohem pomaleji, aby to stíhal i malý Armando.
A když se se mnou rozešla, zrovna pršelo.
Ale já jsem tančil.
Nakonec jsem však našel smysl života v tom, že pomáhám bližním.
To je smutný příběh.
- Dramaticky odvyprávěný. - Děkuju.
- Musíte jet se mnou. - Ne.
Ano, sice to Fenga vyprovokuje, ale Grace bude neskutečně šťastná.
Víte, kam až jsem zašel, abych unikl minulosti? Víte to?
Nemůžu se vrátit!
Tak se trapte dál.
Nenapadlo vás, že jste Gracin otec?
Určitě jste si to spočítal. Já to udělal hned.
Nespočítal, ale ta myšlenka mě nadchla.
Mohla by to být pravda? Mohl bych mít s Vivian dceru?
Pokud existuje i nepatrná šance, že jste Gracin otec...
pak si zaslouží, abyste na svatbě byl.
To je mazec.
- To je mazec. - Musím se jít projít.
A Zoë o tom neví?
- Ani já bych neměl. Proč to vím? - Ptal ses.
No to je určitě to tajemství, o kterém Edgar mluvil s Vivian.
Tak, jedna záhada vyřešena.
- Dvě. - Co?
Proto měl Edgar zapíchnutý špendlík v Patagonii.
Ale nejsi doopravdy Gracin...
Bože. Aha.
To bude dobrý. To zvládneš.
- Díky. - To jsem neříkal tobě.
Ty!
- Jsem Hannah. - Vím, jak se jmenuješ.
- Chtěla jsem znít důrazně. - To nechápu, ale...
Hele.
Vím, že Grace miluješ.
Tak přiznej, že jsi svého bratra zabila, ať můžeme jít domů.
Nešla bych domů, ale do vězení.
Což by byl tvůj nový domov.
Ne, já ho nezabila.
Bože. Koho to zajímá?
To může říct každej,
protože není žádnej důkaz toho, co se tu o víkendu stalo.
Jo, no. Škoda, že ten kameraman odešel.
Co?
Ten kameraman, kterýho najal tvůj táta.
Jakže se jmenoval? Kyle?
Ne, bylo to něco pitomějšího.
- Kyrie. - Ne, míň pitomýho.
Kyler? Panebože! Kyler!
To nevím.
Natáčel celej víkend. Tam budou důkazy.
- Jo. - Ve formě videozáznamu!
Ahoj.
- Bože. Nepotřebuješ pomoc? - Dobrý.
Tys nás šmíroval z křoví?
Nezamlouvej to.
Ty Kylerovy záběry by to mohly celý rozklíčovat.
Může mu zavolat tvůj táta.
Ne, on odmítl pomáhat.
No, to je dost podezřelý.
Není.
- Kam jdeš? - Chce pláchnout!
- Jízdní policie viníka vždycky dostane. - Co?
Nastal svatební víkend.
Ale představa, že po tolika letech uvidím Vivian... Byl jsem z toho špatný.
Tak jsem vylezl na velký kámen, abych se vycentroval.
Co tady sakra dělám?
Klid.
Klid, kamaráde.
Klid.
Nechci ti ublížit.
Ztratil ses, že?
Zavedu tě zpět.
Dámy a pánové, Gracin strýc Ulysses.
Srandastrejda Ulysses!
Připijme si.
Před holkama jsem musel být bezstarostný srandastrejda,
ale uvnitř ve mně vřely emoce.
Kdo ještě si dá tradiční kumys?
Já.
Nejsem z rodiny, ale patřím sem, sakra práce.
Vaši neteř miluju.
Miluju ji celou svou bytostí.
Proto podle mě dává smysl, abych se z vašeho rohu napil já.
Tak jo.
Nevím, že bych mluvil tak květnatě,
- ale můžeme to přeskočit? - Ne.
To je hnus.
Máš ve vlasech kousky.
O půlnoci za mnou přijď ke smuteční vrbě.
Vivian.
Proč jsi o nás Edgarovi řekl?
On si to domyslel.
A domyslel si ještě něco.
Možná jsem Gracin otec.
Je moje?
Ne.
Nechala jsem udělat test otcovství, když se narodila.
Jasně.
Nemůžeme na minulost zapomenout?
- Ale to není úplně minulost. - Co děláš s mojí ženou?
Jsem tu kvůli Grace.
Hej.
Grace je moje dcera a opovaž se jí tvrdit něco jinýho.
To bych si nedovolil. Ale Edgar možná jo.
S ním si to vyřídím.
Rodinu mi nezničí.
Chybíš mi, bratře.
Odpustíš mi někdy?
Ani na smrtelné posteli.
- Aniqu? To jste vy? - Zdravím.
Nesu vám nabíječku.
Přijel jsem přes půl světa,
ale můj bratr mě stále nenáviděl
a naděje, že je Grace moje dcera, byla v troskách.
Chtěl jsem to tam nějak doklepat. Vydržet a zase zmizet.
Tentokrát už navždy.
Ale k mému překvapení toho Grace ode mě potřebovala víc.
Nezatančíš si se starcem?
Srandastrejdo.
V klidu. Pomůžu ti. Jo?
Můžeš?
Měla talent.
Ať jsem na ni přichystal cokoliv, ona to dokonale zvládla.
Začal jsem pochybovat o tom, jestli Vivian ten test otcovství udělala.
Měla důvod lhát.
Chtěla vrátit minulost tam, kam patřila: do minulosti.
Potřeboval jsem znát pravdu.
Ale jak to udělat?
Sklenice.
No jistě.
Kdybych získal sklenici, ze které Grace pila,
mohl bych provést vlastní test otcovství.
Je 22:00.
Nastala tedy hodina, během níž se z hostů stávají vetřelci. Odejděte prosím.
Potřeboval jsem víc času.
Pro ty z vás, kdo tu spí...
pořádám afterparty v knihovně!
Potřeboval jsem jen získat Gracinu sklenici, aniž by o tom věděla.
To je nemorální.
A jak bys to udělal?
Snadno. Stačí vytřít sklenici a získáte vzorek DNA.
Policie to dělá furt.
A tajný milenky taky.
Díky.
Jak říkají Apači:
„Odteď nikdy nezmokneš, protože budete jeden druhému přístřeším.“
Snad to je pravda.
Doliju ti.
Co děláte, příteli?
Obsluhuju.
- Preferuju „kamaráde“. - Nezájem.
Buďte od té dobroty a podejte mi Shackletona.
Dobře.
Dnes se mi dařilo.
Je načase se líznout.
Jistě.
Bratře.
Po zítřku navždy zmizím.
Dejme si poslední drink.
Nechci.
Na Grace.
Na lepší budoucnost.
Na zapomenutí minulosti.
Neochutnal jsem tvoji tříšť.
- Co dnes? - Ne.
Ta je jen pro Edgara.
Náš hrdina dne.
Tohle v pondělí pošlu do laborky.
Vím, že možná Gracin táta nejsem.
Nechci jim rozervat rodinu.
My tu chceme vyřešit vraždu.
Mám dotaz. Snědl Edgar tu tříšť?
Nevím. U toho jsem nebyl.
Jestli ji snědl, pak to časově sedí.
Jestli budete mluvit o bratrovi, jdu pryč.
Vím, jak to vypadá.
Myslíte, že utajení aférky je dostatečný motiv k tomu, aby ho Feng zabil?
To ne, ale otcovství jo.
Zoë se zcvokne. Jak jí to mám asi tak říct?
„Miláčku, tvůj srandastrejda je možná srandatáta tvé sestry.
Srandatáta, otec.“
Neříkejte jí to.
To jí nemáte prozradit vy, ale Vivian.
Takže si tak obří tajemství mám nechat pro sebe a Zoë to nikdy neříct?
Co mi neříct?
Nazdar!
Akorát to, jak je tvůj strýc sympatický.
Je tak světaznalý a moudrý.
Já říkala, že to bude ztráta času.
Víš, co ztráta času není? Opravdický důkazy.
Pamatuješ na toho, co mýho tátu pořád natáčel?
- Našla jsem ho na instagramu. - No spíš já.
Můžeme mu říct o všechny ty videa.
Kdo potřebuje myšlenkový filmy, když jde získat opravdický?
Fajn, takže tu máme takovýho hubenýho Scorseseho. Dobře.
Jo. Pak uvidíte, že naši nemají co skrývat.
To určitě. Pochybuju. Nechtějí vypovídat.
- Travisi. - Ne, je to bezva.
Natáčel celý víkend, takže vyjdou najevo všechna tajemství.
Překlad titulků: Karel Himmer