מי רעב?
הכנו את זה.
- אתן מוזמנות להתכבד אם אתן רוצות. - בלי אוכל.
שושבין, אפשר להציע לך דאץ' בייבי?
זו לא הפעם הראשונה ששואלים אותי.
בהקשר אחר. פחמימות?
- המון. - לא.
טוב.
החוקר שלנו העשוי לבלי חת.
מה כל זה?
צחוד יוליסס הכין את הדאץ' בייביס המפורסמים שלו. והם, למות עליהם.
זה לא... אתה מבין מה אני מתכוונת.
הם באמת מריחים נפלא.
כי במקום ריוויון הוספתי קצת קומיס.
- לא. - טוב. לא על הבייביס.
אני עדיין מרגיש את הטעם.
זואי. אני יכול לדבר איתך רגע?
- אוי, לא. מה העניין? - זה...
אנחנו צריכים לתשאל את את הדוד שלך.
- מה? - ואולי את אימא שלך.
ואולי גם את אבא שלך.
למה? זה סתם בזבוז זמן.
כי, זואי, אני לא יכול להזדיין עם המצית.
מה זה אומר?
סיפור ארוך וגרפי מאוד. אבל בעיקרון...
אני לא צריכה לדעת.
אבל אני כן יודעת שסבסטיאן כמעט סיים לעשות את מה שהוא עשה.
המשטרה בדרך,
ואתה הולך לתחקר את הדוד שלי שבקושי הכיר את אדגר?
- תגיד לי איך זה הגיוני? - אנחנו לא מאשימים אותו,
אבל אולי הוא יודע משהו. כנ"ל ההורים שלך.
אף אחד מהם לא הרג את אדגר, טוב?
ואם אתה חושב שכן, אז...
יודע מה? אני לא רוצה לדבר איתך על זה יותר.
- מתאים לעקמת שלי... - לא, אל תדאג...
- וגורם לשרירים... - היי.
- היי, הכול בסדר? - כן.
אם דאנר ואניק יבקשו מכם לדבר, אתם לא חייבים, טוב?
- יופי. אנחנו מסכימים. - מה אמרת?
החלטנו כבר שאנחנו לא רוצים להשתתף בחקירה.
אבל... יש לי שאלה.
למה שלא תרצו לדבר איתם?
אני יודעת שזה בזבוז זמן, אבל זה פשוט גורם לכם להיראות קצת אשמים.
מאשימים אותי מפני שהצלתי כמה פרחים.
- נכון. - זה עובר כל גבול.
אה, כן. אנחנו תמימי דעים.
אני מנחש שאני כאן משום שסבסטיאן סיפר לכם על הכוס
שעשיתי בה משהו.
אני יכול להסביר. הכוס הייתה...
האמת היא שהיינו רוצים לשמוע את כל הסיפור שלך.
את כל הסיפור שלי?
זה עלול להימשך הרבה זמן. עברתי גלגולי חיים רבים,
ויש לי סיפורים רבים לספר.
אתה יודע, בעצם אולי נתחיל
בהתחלה של החתונה.
- כי זמננו קצת קצר. - אני חוקר, נווד.
כמו שהסאמים מסקנדינביה קוראים לזה...
הרטוונדרר.
למדת את זה במסעותיך בעולם או מוויקיפדיה?
אחרי שתשמעו את הסיפור שלי, תשפטו בעצמכם.
זה אפוס שלם. זה סיפור על אהבה, בגידה, טרגדיה וגאולה.
הוא מתחיל לפני זמן רב...
במדבר הקשוח והאכזר של המזרח התיכון.
הקצב מבגדד, סדאם חוסיין
פלש לשכנתו שוחרת השלום כוויית.
והארצות הישנות והטובות של הברית לא הסכימו לזה.
- היית בצבא? - לא.
אילו ריקודים אתם רוקדים?
הייתי עם הצבא.
השאלה האמיתית היא, "מה אנחנו לא רוקדים?" סטפס, ג'ז, היפ-הופ.
אתה יודע את ריקוד הרובוט?
הייתי רקדן מתנדב
יוליסס -
במסע ההצדעה לאמריקה.
לכל הרוחות. זה בדיוק זה.
גבר, תוכל ללמד אותי?
בן דודי יחרבן קוביות אם אדע לעשות את זה...
תפסו מחסה!
לעזאזל.
תיסוגו!
חובש! חובש!
טרי. טרי. טרי.
אלוהים.
מצאו את הרגל שלו!
שמישהו ימצא את הרגל שלו.
למה?
הוא כבר לא ירקוד ג'יטרבאג יותר.
סן פרנסיסקו -
מסע ההופעות בוטל.
עזבתי את חיל המתנדבים וחזרתי לאזרחות.
אבל הייתי אבוד.
- לא היה לי למה לחזור הביתה. - מצאו את הרגל שלו.
מצאו את הרגל שלו.
המשפחה האמיתית היחידה שהייתה לי היא אחי למחצה, פנג, והמשפחה שלו.
פנג היה בנה של אמי מנישואיה הראשונים,
אבל הוא תמיד התייחס אליי בחמימות של אח מלא.
אז מה אתה מתכנן לעשות עכשיו?
ניסיתי לרקוד סטפס, לראות אם עדיין זה קיים בי. אבל...
אבל כל צעד של "עקב אצבעות"... הרגשתי כמו ירי של נשק אוטומטי.
אני "דודרע". דוד רע.
- לא נכון. אתה רק... - אלוהים...
הרשיתי לעצמי...
הירשמו עוד היום -
תחרות ריקודים סלוניים?
אבל אף פעם לא התחריתי. ומי תהיה בת זוגי?
חשבנו על ויוויאן.
היא הייתה רקדנית תחרותית בקולג',
וסיימה במקום השלישי בתחרות הארצית.
- זה היה המקום ה-30. - עדיין לא רע. כן?
- לא ידעתי. - אנחנו המשפחה שלך, אחי.
אנחנו רוצים לעזור לך לעמוד שוב על הרגליים.
לא רוצה את הרחמים שלכם.
- לא תקבל אותם. - יופי.
תראה לי את העמידה.
לא הכרתי את ויוויאן אלא כרעיה וכאם.
כתפיים למטה. סנטר למעלה. ישר כמו קרש.
היא הייתה מורה קפדנית.
- שוב. - מה עם האגן?
- לא, בלי אגן. עמידת מוצא.
יש לך כישרון, אבל חסר לך איפוק.
- ישר! חזק... - בסדר. סליחה. סליחה. אני פשוט...
זה לא יעבוד, טוב?
אני יכולה ללמד אותך משמעת...
אבל אתה צריך לרקוד...
משם.
אין כאן כלום חוץ מכאב, טוב?
אז תשחרר אותו.
תרקוד עם הכאב.
שוב.
היא החזירה אותי לחיים.
הרבה יותר טוב. טוב מאוד.
התחלנו להתחרות,
וזה לקח אותנו למסע מסחרר למקומות אקזוטיים.
תחרות ריקודים סלוניים -
ברכות מבויזי, איידהו -
ברכות מביסמארק, דקוטה הצפונית -
ברכות מוויצ'יטה, טקסס -
ברכות מדקוטה הדרומית -
ברכות מטופיקה, טקסס -
טמפה -
אליפות מחוזית דרום מזרח -
אוויר הים. הייתי זקוק לזה.
אני חושבת שאנחנו צריכים לעשות את ההנפה סביב העולם.
מה?
לא, אני עוד לא מוכן.
תרגלנו אותה.
- לא את התנועה המלאה. ומה אם אפיל אותך? - לא תפיל אותי.
תקשיב. לא ננצח אם נלך על בטוח.
ויוויאן, אני לא יכול!
אני מפורק מדי, טוב?
אני מאמינה בך.
נרקוד כאן.
כאן? על החוף? כמו השחפים?
עכשיו אני ארוץ אליך ואתה תתפוס אותי.
- וואו. - כן. וואו גדול. כל כך הרבה וואו.
כל כך הרבה וואו, למעשה, שאני לא מאמין. זה לא אפשרי.
תפנית מזעזעת בסיפור שלי, אני יודע, אבל זו האמת.
טוב, זה רק מוכיח שרקדתם ביחד.
טוב, זה צילום צנוע.
- לא, אני לא צריך לראות את זה. - אני אציץ.
לעזאזל, ויוויאן. טוב.
אז עצרת את זה?
איך יכולתי?
ויוויאן החזירה אותי לחיים.
חיינו חיים כפולים.
בדרכים המשכנו לרקוד, גם במאונך וגם במאוזן.
אבל בבית...
ארוחת ערב מיוחדת לכבוד המנצחים המיוחדים שלנו.
- לה-די-דה. תאכלו, תאכלו. - תודה, אחי.
- בסדר. תודה, תודה. - אני לא מאמין שניצחתם.
איך זה היה?
גן עדן עלי אדמות.
כמובן, זו רק האליפות האזורית, אבל...
אחי, אתה מצטנע. זו רק ההתחלה.
אני לא נוהג להמר, אבל אילו המרתי,
הייתי מהמר שאתם תמשיכו לנצח
עד אליפות העולם בפריז בנובמבר.
אתם יכולים לדמיין אתכם רוקדים בעיר האורות?
אני יכול לעזור. תעביר לי קיסם.
אתם מסונכרנים כל כך, זה ממש מצחיק אותי.
זה ממש תקוע שם, חבר'ה. תודה.
יופי. אין כמו קיסם שיניים טוב.
- הו, כן. - אתם יודעים מה? אני מצטער,
אבל נזכרתי שיש לי כרטיסים לווילסון פיליפס בקאו פאלאס.
אני צריך לצאת. המון תודה.
חכה. יש לי הפתעה לוויוויאן ואני רוצה שתהיה כאן בשבילה.
- הפתעה? מה... - כן!
אני יודע שזה מוקדם,
אבל יום נישואים שמח.
תחמן, אתה תמיד נותן לי מתנות כשאני לא מצפה להן.
זו הדרך היחידה להפתיע באמת. פתחי אותה.
את תיראי כאילו את בטקס האוסקרים. אני יכול?
טוב.
לעזאזל.
האצבעות שלי סדוקות כל כך מבישול ומניקוי למען בתנו היחידה.
אחי, אתה יכול?
כן.
וואו. זה נראה מהמם.
רגשות האשם קרעו אותנו לגזרים. ידעתי שסערה קרבה...
אבל לא רציתי להתמודד איתה.
חשבתי שכדאי להוסיף פלפל לצ'ה-צ'ה בתחרות בסידר רפידס, הא?
- אני לא יכולה לרקוד איתך יותר. - את יודעת, במקום צעד, חבטת אגן, צעד,
- נעשה, צעד, חבטה, חבטה, צעד. - יוליסס.
תפסיקי.
השמחה היחידה שיש לי בבוקר היא הידיעה שאראה אותך בהמשך היום.
השלווה היחידה שיש לי בלילה היא ההבטחה שנחלוק את יום המחרת.
אני לא יכול לרקוד לבד.
צריך שניים לטנגו, פשוט כמשמעו.
ואתה תמצא בת זוג אחרת לטנגו.
אני מאמינה בך.
המלון כבר הוזמן. אין החזר כספי.
זה היה כאילו עוד רימון התפוצץ.
אבל הפעם, הרגל של החבר שלי
הייתה הלב שלי.
ויוויאן! לא, אלוהים!
אבל מצאתי נחמה בתפקידי כצחוד.
זה צחוק-דוד.
- אנחנו יודעים. - אנחנו יודעים.
היותי חלק מהמשפחה של אחי הביא לי שמחה אמיתית.
היי, תכיר את גרייס, האחיינית החדשה שלך.
אבל אהבתי לויוויאן תמיד הייתה במחשבותיי ובלבי.
תעביר לי את הקיסם, טוב?
אני הולך לעבור ניתוח היום.
הוא אמר, "אתה חייב להוציא את המורסה הזאת."
להוציא את המורסה?
כאילו, מה אתה בכלל? בכל אופן... אנשים לבנים, לא ככה?
טוב, זואי, תורך.
- אחת, שתיים, שלוש, ארבע. - שש שנים ארוכות
גרתי ליד ויוויאן ולא יכולתי להיות איתה.
שכנעתי את עצמי שאני מאושר.
אימא! אימא!
זואי דרכה לי על הרגל!
- לא נכון! - טוב, די לרקוד.
עלו למעלה ועשו דפי עבודה במתמטיקה. קדימה, זוזו.
אני לא יכול להמשיך ככה.
למה לא? אנחנו מאושרים. זה עובד.
אני מאוהב בך.
לכן אני צריך לעזוב.
אל תדבר שטויות.
את קולטת כמה כואב לי להיות קרוב אלייך כל כך
ולא להיות איתך?
כמובן, איך תדעי.
אם זה מה שאתה חושב,
יוליסס, אתה טיפש.
לאן תלך?
כמה רחוק שאצטרך.
עד שזכר פנייך
יפסיק להדהד בלבי.
- פנג, אני... - התייחסתי אליך כמו לאחי המלא.
וככה אתה מודה לי?
תסתלק.
פנג.
- היי. - אם אראה אותך שוב...
אהרוג אותך.
אז ניצלתי את המיילים שצברתי בחברת "דלתא" ויצאתי שוב לנדוד בעולם.
בתקווה לשכוח את הריקוד.
לשכוח אותה.
אירלנד -
אבל היכן שלא הייתי, הריקוד בא בעקבותיי.
וגם היא.
קראלה -
לא משנה כמה רחוק נסעתי.
קניה -
לא משנה כמה נידח.
לא יכולתי לברוח ממנה.
ספרד -
אתה חושב עליה, נכון? אני יודעת איך להשכיח אותה ממך.
הניחי לי, ג'ולייט.
נדרשו לכך שנים רבות, אבל בסוף מצאתי שלווה.
פטגוניה -
ברוך הבא ליום החדש.
תסתכל החוצה!
עוף ברזל יורד מן השמיים.
תדבר באנגלית שלימדתי אותך.
בשדה יש מסוק.
מינוז -
אתה האיש שמתקרא יוליסס?
אתה איזה מנהל בדרג ביניים שבא לאנוס את האדמה הבתולית הפורייה
בשירות החמדנות התאגידית?
כל מה שאתה קונה או מוכר לא מעניין אותי.
באתי מטעם האחיינית שלך, גרייס.
אני מתחתן איתה בעוד שלושה שבועות,
ואני יודע שהיא תשמח מאוד שהצחוד שלה יהיה בחתונה.
צחוד.
מזמן לא שמעתי את השם הזה.
היא עדיין מדברת עליך בחיבה רבה.
אני מצטער. אני אוהב את גרייס, אבל לא אוכל לבוא.
אביה ואני הסתכסכנו לפני שנים רבות.
- רומן. - איך ידעת?
סטטיסטית, רוב הריבים במשפחה הם על כסף או על רומנים.
וכיוון שברור שאתה לא מעריך כסף,
הסקתי שמדובר ברומן.
אתה מבין את זה. ראית את הבגדים שלך.
אז סיפרתי לו כל מה שסיפרתי לכם.
אבל הרבה יותר לאט, כדי שארמנדו הקטן יוכל לעקוב.
וירד גשם כשהיא נפרדה ממני.
אבל אני רקדתי.
אבל בסופו של דבר מצאתי תכלית בעזרה לזולת.
זה סיפור טרגי.
שסופר בצורה דרמטית.
תודה.
- אבל אתה חייב לבוא. - לא.
כן. זה יקומם את אחיך פנג.
אבל זה ישמח כל כך את גרייס.
אתה יודע לאילו מרחקים נסעתי כדי לברוח מן העבר? אתה יודע?
אני לא יכול לחזור!
אז אשאיר אותך באומללותך.
אתה חושב לפעמים שאולי אתה אביה של גרייס?
אני מניח שעשית חשבון. אני עשיתי ברגע ששמעתי.
לא עשיתי חשבון, אבל לבי ניתר ממקומו נוכח האפשרות.
האם זה אפשרי? הייתכן שבאמת יש לי בת משותפת עם ויוויאן?
אם יש ולו סיכוי קלוש ביותר שאתה אביה של גרייס...
מגיע לה שתהיה בחתונה שלה.
זה כבד.
זה כבד-כבד.
אני צריך להירגע בהליכה. וזואי לא יודעת על זה?
אני לא אמור לדעת. למה אני יודע?
שאלת, ידידי.
כן, אז ברור שזה הסוד שעליו אדגר דיבר עם ויוויאן.
תעלומה אחת נפתרה.
- אפילו שתיים. - מה?
בגלל זה במפה של אדגר הייתה סיכה בפטגוניה.
אבל אתה לא באמת אבא של גרייס...
אוי ואבוי. טוב.
זה בסדר. זה בסדר. אתה תהיה בסדר.
- אני מודה לך. - לא דיברתי איתך.
את!
- שמי האנה. - אני יודעת מי את.
- דיברתי בהטעמה. - אני לא יודעת מה זה אומר, אבל...
תקשיבי.
אני יודעת שיש לך רגשות כלפי גרייס, טוב?
אז פשוט תודי שהרגת את אחיך כדי שנוכל כולנו ללכת הביתה.
אבל אני לא אלך הביתה. אלך לכלא.
שיהיה הבית החדש שלך.
לא, כי לא הרגתי את אחי.
אלוהים. שיהיה!
כל אחד יכול להגיד את זה
כי אין שום הוכחה למה שבאמת קרה בסוף השבוע.
זה נכון. חבל שצלם הווידאו הלך.
מה?
צלם הווידאו שאבא שלך שכר.
איך קוראים לו שוב? קייל?
לא. זה היה שם יותר מעצבן.
- קיירי. - לא. זה היה שם פחות מעצבן.
קייר? קיי... אלוהים, קיילר!
אני לא בטוחה.
הוא צילם לאורך כל סוף השבוע. יש שם ראיות.
- כן. - ראיות מצולמות.
היי.
- אלוהים אדירים. אתה צריך עזרה? - אני בסדר.
ריגלת אחרינו מהשיחים?
אל תחליפי נושא.
קיילר הזה והצילומים שלו יכולים להיות המפתח לכל זה.
אולי אבא שלך יכול להתקשר אליו.
לא. הוא לא רוצה לעזור.
זה קצת חשוד.
לא נכון.
- לאן את הולכת? - היא בורחת.
- שוטרים רכובים תמיד תופסים את האשם. - מה?
הגיע סוף השבוע של החתונה.
אבל המחשבה שאראה את ויוויאן אחרי כל כך הרבה שנים... הייתי שבר כלי.
אז טיפסתי על סלע גבוה כדי להתאפס.
מה לעזאזל אני עושה כאן?
תירגע.
תירגע, חבר.
תירגע.
לא אפגע בך.
הלכת לאיבוד, נכון?
בוא נלך להימצא.
גבירותיי ורבותיי, הדוד של גרייס, יוליסס.
צחוד יוליסס!
נרים כוסית, כן?
הייתי צריך להיות הצחוד נטול הדאגות למען הבנות,
אבל מבפנים הייתי בסערת רגשות עזה.
מי עוד יטעם את הקומיס המסורתי?
אני אנסה.
אולי אני לא בן משפחה, אבל אני שייך לכאן, לעזאזל.
אני אוהב את אחייניתך.
אני אוהב אותה בכל נימי נפשי.
ולכן זה הגיוני לגמרי
שאני אהיה זה שישתה מהשופר שלך.
בסדר.
לא זכור לי שהייתי מליצי כל כך, אבל
- אפשר בבקשה לדלג על החלק הבא? - לא.
זה מגעיל.
יש לך גושים בשיער.
פגוש אותי ליד הערבה הבוכייה בחצות.
ויוויאן.
למה סיפרת לאדגר עלינו?
הוא הסיק את זה בעצמו.
הוא הסיק עוד משהו.
ייתכן שאני אבא של גרייס.
היא שלי?
לא.
עשיתי בדיקת אבהות כשהיא נולדה.
ברור שעשית.
למה אי אפשר להשאיר את העבר בעבר?
- כי לא מדובר רק בעבר. - מה אתה עושה עם אשתי?
באתי למען גרייס.
היי.
גרייס היא בתי, ושלא תעז להגיד לה משהו אחר.
אני לעולם לא, אבל אדגר עלול.
אני אטפל באדגר.
לא אתן לו להרוס את המשפחה שלי.
אני מתגעגע אליך.
תוכל לסלוח לי אי-פעם?
גם לא כשתשכב על ערש דווי.
- אניק? זה אתה? - שלום.
הבאתי לך את המטען.
באתי מהצד השני של העולם,
רק כדי לגלות שאחי עדיין שונא אותי
והתקווה שגרייס היא בתי התנפצה.
מילאתי את תפקידי על אוטומט
רק כדי לעבור את היום ואוכל להיעלם שוב.
לתמיד הפעם.
אבל להפתעתי, גרייס הייתה זקוקה ממני ליותר.
יש לך ריקוד בשביל נשמה זקנה?
צחוד.
אל תדאגי, אני משגיח לך. טוב?
את מוכנה?
היה לה כישרון טבעי.
לא משנה מה הנחתתי עליה, היא נענתה אחד לאחד.
התחלתי לפקפק שוויוויאן באמת עשתה בדיקת אבהות
לפני כל השנים ההן.
היו לה כל הסיבות שבעולם לשקר,
להניח את העבר היכן שהיא חשבה שהוא צריך להישאר, בעבר.
הייתי חייב לדעת את האמת.
אבל איך?
כוס.
כמובן.
אם רק אשיג את הכוס שגרייס שתתה ממנה,
אוכל לבצע בדיקת אבהות משלי.
עכשיו עשר בלילה.
זו השעה המיוחדת שבה אורחים נהפכים למסיגי גבול. לכו, בבקשה.
אבל הייתי צריך עוד זמן.
לנשארים בשטח...
אפטר פארטי בספרייה!
הייתי חייב להשיג את הכוס של גרייס בלי שהיא תשים לב.
זו פלישה לפרטיות.
חוץ מזה, איך זה עובד בכלל?
בקלות. אתה מנגב את הכוס במטוש ואוסף את הדנ"א.
המשטרה עושה את זה כל הזמן.
וגם מאהבות.
תודה.
כמו שאומרים האפאפצ'ים,
"כעת לא תרגישו גשם, שכן כל אחד מכם ישמש מחסה לרעהו."
אני מקווה שזה נכון.
תני לי למלא מחדש את הכוס שלך.
מה אתה עושה, קימוסבי?
מוזג משקאות.
- ואני מעדיף גימוזאבי. - לא מעניין אותי.
עכשיו תהיה בחור טוב ותן לי בקבוק שקלטון, טוב?
בכיף.
עבר עליי ערב מוצלח.
זמן להשתכר.
בהחלט.
אחי.
אחרי מחר אני אסתלק לתמיד.
שתה איתי משקה אחרון.
לא מעוניין.
לחיי גרייס.
לעתיד טוב יותר.
ולשכחת העבר.
לא טעמתי את הבינג המפורסם שלך.
- אולי מאוחר יותר. - לא.
זה רק בשביל אדגר.
הנה הוא איש השעה.
אני שולח את זה למעבדה ביום שני.
אני יודע שיש סיכוי טוב שאני לא אבא של גרייס.
אני לא רוצה לקרוע את המשפחה.
תראה, אנחנו כאן כדי לפענח רצח.
אבל יש עוד דבר אחד. אדגר אכל את הבינג?
אני לא יודע. זו הייתה שיחה פרטית.
אם הוא אכל את הבינג, אז התזמון מסתדר.
אם אתם הולכים לדבר על אחי, אני מעדיף לצאת.
טוב. שמעי, אני יודע איך זה נראה.
אבל את באמת חושבת ששמירת הרומן בסוד היא המניע
של פנג לרצוח את אדגר?
לא, אבל אני חושבת שהאבהות כן.
זואי תתחרפן לגמרי. איך אני אמור לספר לה על כל זה?
"היי, מותק. את יודעת, הצחוד שלך הוא אולי דווקא הצאבא של אחותך,
צ-אבא. צאבא.
לא תספר לה.
אין לך זכות לספר סוד שהוא לא שלך. הוא של ויוויאן.
אז אני אמור לשמור את הסוד הענקי הזה עצמי ולא לספר לזואי?
לספר לזואי מה?
היי!
רק כמה הדוד שלך מקסים.
כזה חכם ואיש העולם הגדול.
אמרתי לך שזה יהיה בזבוז זמן לדבר איתו.
אבל אתה יודע מה לא בזבוז זמן? ראיות מוצקות.
אתה זוכר את הבחור שצילם את אבא שלי כל סוף השבוע?
- מצאתי את חשבון האינסטגרם שלו. - אני מצאתי את חשבון האינסטגרם שלו.
נוכל לפנות אליו ולקבל את כל הסרטים שלו.
מי צריך סרטי תודעה כשאפשר לראות את הסרטים האמיתיים?
טוב. אז יש לנו סקורסזי לעניים. זה טוב.
כן. ואז תראו שלהורים שלי אין מה להסתיר.
כן, טוב. אני מתקשה להאמין. הם מסרבים לתשאול.
- טראוויס. - לא, זה נפלא.
הוא צילם כל סוף השבוע, אז כל הסודות יתגלו.
תרגום: גלית אקסלרד