Ki éhes?
Most csináltuk.
- Vegyél egyet, ha szeretnél! - Nem eszek.
Tanú, mit szólnál egy holland cukisághoz?
Máskor is kérdezték már.
Az nem palacsinta volt. Szénhidrát?
- De mennyire! - Nem.
Oké.
A rettenthetetlen nyomozónk!
Mi ez itt?
Ácsi bácsi elkészítette a híres holland baba palacsintáját. Gyilkos!
Mármint... nem úgy értettem.
Tényleg jó illata van.
Igen, mert író helyett kumiszt kevertem bele.
- Jó. Ne a babára! - Nem.
Még mindig érzem az ízét.
Zoë! Beszélhetnénk?
- Jaj, ne! Mi a baj? - Hát...
Ki kell kérdeznünk a bácsikádat.
- Mi? - Az anyukádat is.
Talán az apukáddal együtt.
Miért? Tök felesleges!
Mert én nem dughatom meg a gyújtogatót, Zoë.
Ez meg mit jelent?
Hosszú és explicit sztori. De a lényeg...
Jó, nem akarom tudni.
De azt tudom, hogy Sebastian mindjárt végez azzal, amit eddig csinált.
Jön a rendőrség,
te meg a bácsikámat faggatnád, aki alig ismerte Edgart?
- Ennek semmi értelme! - Nem gyanúsítjuk...
csak lehet, tud valamit. Ahogy a szüleid is.
Nem ők ölték meg Edgart.
És ha úgy gondolod, hogy mégis, akkor...
Tudod, mit? Nem is akarok erről beszélni veled.
- ...és a gerincferdülésem... - Ne félj! Ez a májadra is...
- ...meg az izmok is... - Hahó!
- Szia, minden rendben? - Aha.
Ha Danner és Aniq kikérdeznének, nem kell belemennetek.
- Szuper. Egyetértünk. - Tessék?
Már eldöntöttük, hogy nem veszünk részt a nyomozásban.
akkor lenne egy kérdésem:
Miért nem akartok beszélni velük?
Mármint tudom, hogy felesleges, de így sokkal gyanúsabbnak tűntök.
Azért gyanúsítanak, mert eltettem pár virágot.
- Igen. - Ez már tarthatatlan.
Ó, hogyne, ja, ja. Abszolút egyetértek.
AZ AFTERPARTI
Gondolom, azért hívtatok be, mert Sebastian beszélt a pohárról,
amivel ügyködtem valamit.
Megmagyarázom. A pohár...
Igazából az egész sztorid érdekelne minket.
Az egész sztorim?
Az nem lesz rövid. Számos életet éltem,
és sok mesélnivalóm van.
Hát, tudod, elég lesz, ha az esküvő elejétől kezded.
- mert szorít az idő. Hát jó. - Kutató vagyok, kalandor.
Vagy ahogy a skandináv számik nevezik...
hjertevandrer.
Ezt az utazás során tanultad, vagy a Wikipédiáról?
Halld hát a történetem, és majd eldöntöd!
A hősies mesémet szerelemről, árulásról, tragédiáról, lelki üdvösségről.
Ami sok-sok évvel ezelőtt...
a durva, könyörtelen Közel-Keleten veszi kezdetét.
Bagdad mészárosa, Szaddám Huszein
megtámadta a békeszerető szomszédját, Kuvaitot.
Ezt a jó öreg Amerika nem hagyhatta szó nélkül.
- Katona voltál? - Nem.
- Milyen táncot nyomtok? - A katonákkal voltam.
A valódi kérdés inkább: „Mit nem?” Sztepp, dzsessz, hiphop.
- Megvan a robot? - A USO táncosa voltam,
a hazánkat szolgáltuk a katonáink szórakoztatásával.
Az igen! Na, tessék!
Ember, megtanítod?
Az uncsitesóm beszarna, ha...
Fedezékbe!
Ó, basszus!
Vissza!
Orvost!
Terry!
Istenem!
Hol a lába?
Keressétek meg a lábát, bassza meg!
Miért?
Hogy fog így rockyzni?
A turnénak annyi lett.
Otthagytam a karrieremet, hogy visszatérjek a civil életbe.
De nem találtam magam.
- Senki sem várt otthon. - A lába!
Hol a lába...
Egyedül a féltestvéremre, Fengre, és a családjára számíthattam.
Anyám előző házasságából született,
de Feng mindig is úgy bánt velem, mint édestestvérével.
Most mihez kezdesz, hogy visszatértél?
Kipróbáltam, hogy megy-e még a sztepptánc, de...
a cipőm kopogásáról a fegyverropogás jut az eszembe.
Jaj, rossz bácsi vagyok!
- Dehogy! Csak... - Ó, istenem!
Bátorkodtam...
REGISZTRÁLJ MÉG MA
„Társastánc-verseny”?
De én sosem versenyeztem. Ki lenne a táncpartnerem?
Arra gondoltunk, hogy... Vivian.
Az egyetem alatt versenytáncolt,
az országos versenyen harmadik lett.
- Harmincadik. - Az is jó. Nem?
- Nem is tudtam. - A családod vagyunk, fivérem.
Segítünk, hogy újra talpra állj.
Nem kell a szánalom.
- Nem is kapsz. - Helyes.
Mutasd a tartást!
Viviant addig csak feleségként és anyaként ismertem.
Vállat le! Állat fel! Mint a deszka!
Szigorú tanár volt.
- Újra! - Csípő?
- Nincs csípő! Tartás! - Csípő?
Tehetséges vagy, de több fegyelem kell!
- Mereven! Mint a... - Jó. Bocsánat. Csak...
Ez nem megy nekem.
Én megtanítalak a fegyelemre...
de az igazi tánc...
innen jön.
Ott csak fájdalom van.
Akkor engedd ki!
Vidd bele a fájdalmat!
Újra!
Visszahozta az életkedvemet.
Sokkal jobb. Nagyon jó.
Versenyezni kezdtünk,
ide-oda repkedtünk az egzotikus szórakozóhelyek között.
TÁRSASTÁNC-VERSENY
ÜDVÖZLET AZ IDAHÓI BOISE-BÓL
ÜDVÖZLET AZ ÉSZAK-DAKOTAI BISMARCKBÓL
ÜDVÖZLET A KANSASI WICHITÁBÓL
ÜDVÖZLET DÉL-DAKOTÁBÓL
ÜDVÖZLET A KANSASI TOPEKÁBÓL
A DÉLKELETI RÉGIÓ ELŐDÖNTŐJE
Tengeri levegő. Már hiányzott.
Szerintem meg kéne csinálnunk az emelést.
Mi?
Nem. Még nem állok készen.
Gyakoroltuk.
- De nem az egészet. És ha leejtelek? - Nem fogsz.
Figyelj! Gyávasággal nem nyerhetünk.
Vivian, nem!
A lelkem még mindig darabokban van.
Én hiszek benned.
Itt táncolunk.
Itt? A parton? Mint a sirályok?
Most feléd futok, te pedig elkapsz.
- Hűha! - Igen! Ez nagyon hűha. Hű meg ha!
Annyira hűha, hogy nem hiszem el. Ez nem lehet.
Meglepő fordulat, ámde igaz.
Ez csak azt bizonyítja, hogy együtt táncoltatok.
Nos, itt egy ízléses fehérneműs kép is.
- Nem, azt nem akarom látni. - Én meglesem.
Az igen, Vivian! Jól van.
Akkor szakítottál vele?
Képtelen voltam rá.
Vivian hozta vissza az életkedvemet.
Kettős életet éltünk.
Folytattuk a táncot, a versenyeken és az ágyban is.
De otthon...
A bajnokok vacsorája!
- Íme! Egyetek csak! - Köszönjük, fivérem!
- Oké. Köszi, köszi. - Hihetetlen, hogy nyertetek.
Na, milyen volt?
Egyszerűen mennyei.
Ez még csak az elődöntő, de...
Fivérem, ne szerénykedj! Ez csak a kezdet.
Én nem fogadok, de ha fogadhatnék,
ti biztosan bejuttok majd
a párizsi világbajnokságra novemberben.
Képzeld, ti ketten, a fény városában!
Segítek nektek. Haver, ide a fogpiszkálót!
Annyira egyszerre mozogtok, hogy az már vicces!
Ez most nagyon beleragadt. Nagyon... Köszi.
Megvagy! Nincs is jobb a fogpiszkálónál.
- De jó! - Figyu! Nagyon sajnálom,
de most jöttem rá, hogy ma van a Wilson Phillips-koncert.
Mennem kell. Köszönök mindent.
Várj! Van egy meglepetésem Viviannek, és szeretném, ha látnád.
- Meglepetés? Mi... - Igen!
Tudom, még korai,
de boldog évfordulót!
Te huncut, mindig akkor kapok valamit, amikor nem számítok rá!
Csak így lehet igazi meglepi. Nyisd ki!
Ezzel olyan leszel, mint egy filmsztár. Szabad?
Jó.
Azta!
A sok házimunkától kicserepesedett a kezem.
Fivérem, megtennéd?
Meg.
Hű! Na, ez már döfi!
Kínzott minket a lelkiismeret. Tudtam, már nem sokáig bírjuk,
de inkább nem vettem róla tudomást.
Arra gondoltam, hogy felturbózhatnánk a csacsacsát Cedar Rapidsig.
- Nem táncolhatunk többé. - Érted, a lépés-sasszé-lépés helyett
- legyen lép-sasszé-sasszé-lép! - Ulysses!
Ne csináld!
Az az egyetlen örömöm az életben, hogy mindennap láthatlak.
Az nyújt vigaszt éjjelenként, hogy megosztom veled a holnapot.
Egyedül nem táncolhatok.
Két ember kell a tánchoz, szó szerint.
És találsz is új táncpartnert.
Hiszek benned.
Már lefoglaltam a szállást! Nem visszamondható!
Mintha újabb akna robbant volna.
Csak most a barátom lába helyett
a szívem szakadt ki.
Vivian! Ne!
Ám vigaszt leltem abban, hogy Ácsi bácsi lehettem.
Értitek, rímel.
- Tudjuk. - Tudjuk.
A fivérem családja igazi boldogságot hozott számomra.
Nézd, itt van Grace, az új unokahúgod!
De a Vivian iránt érzett szerelmem csak nem múlt.
Ideadod a fogpiszkálót? Ó, ja.
Ma megyek a sebészhez.
Csak ezt hajtogatja: „Be van gyulladva!”
Be van gyulladva?
Miről beszélsz te? Mindegy... Ezek a fehérek!
Oké, Zoë, mehet!
- Egy, két, há’, négy! - Hat éven át
éltem Vivian mellett, de mégsem lehettem vele.
Győzködtem magam, hogy boldog vagyok.
Anya!
Zoë rálépett a lábamra!
- Nem is! - Jó, elég a táncolásból!
Menjetek fel, és gyakoroljátok a matekot! Nyomás!
Ez így nem mehet tovább.
Miért nem? Boldogok vagyunk. Működik.
Szerelmes vagyok beléd.
Ezért el kell mennem.
Ugyan már!
Tudod, mennyire fáj az nekem, hogy itt vagy mellettem,
de mégsem lehetsz az enyém?
Persze hogy nem.
Ha így gondolod,
Ulysses, akkor bolond vagy.
Hová mész majd?
Minél messzebbre.
Amíg az arcod már csak távoli emlék nem lesz.
- Feng, én... - Édestestvéremként szerettelek!
És te így hálálod meg?
Kifelé!
Feng!
- Figyelj! - Ha még egyszer meglátlak...
megöllek.
Így a deltás repülős pontjaimmal ismét beutaztam a világot.
Remélve, hogy elfelejtem a táncot.
És vele őt is.
ÍRORSZÁG
De a tánc mindenhová követett.
Ahogy ő is.
Bárhová is mentem.
Bármilyen messze.
Nem volt menekvés.
SPANYOLORSZÁG
Most is rá gondolsz, ugye? Én elfeledtetem veled.
Menj el, Juliett!
Hosszú évekbe telt, mire végre nyugalomra leltem.
PATAGÓNIA
Új nap köszöntött reád.
Nézz ki az ablakon!
Egy vasmadár száll le az égből!
Angolul beszélj, ahogy tanítottam!
A mezőn van egy helikopter.
Te vagy az, akit Ulyssesnek hívnak?
Valamiféle kisfőnök vagy, aki meghágná ezt a szűz földet
a kapzsiság nevében?
Bármilyen ügyben is jöttél, nem érdekel.
Én az unokahúgod, Grace miatt jöttem.
Három hét múlva elveszem feleségül, és szeretné, ha ott lenne az Ácsi bácsija.
Ácsi bácsi...
Már rég hallottam ezt a nevet.
Mindig szeretettel beszél rólad.
Sajnálom. Szeretem Grace-t, de nem mehetek.
Az apjával összevesztünk évekkel ezelőtt.
- Viszony. - Honnan tudtad?
A statisztikák szerint a családok pénz vagy viszonyok miatt
kapnak össze, és hát itt nincs sok pénz,
így adta magát a második lehetőség.
Érted. Nézz rá a ruháidra!
Így neki is mindent elmondtam.
Csak sokkal lassabban, hogy a kis Armando is megértse.
Hullott a zápor, amikor szakított velem.
De továbbra is táncoltam.
Végül megtaláltam az életcélomat: az embertársaimat segítem.
Tragikus történet.
Drámai köntösben.
Köszi.
- De el kell jönnöd. - Nem.
Igen, a fivéred, Feng kiakadna,
de Grace-t rendkívül boldoggá tennéd.
Tudod, milyen messze menekültem a múlt elől? Tudod te?
Nem mehetek vissza!
Akkor szenvedj tovább!
Eszedbe jutott már, hogy talán te vagy Grace apja?
Gondolom, utánaszámoltál, ahogy én is.
Én nem számoltam utána, de a szívem azonnal ugrott egyet.
Lehetséges ez? Lehet, hogy van egy lányom Viviantől?
Ha van egy fikarcnyi esély arra, hogy te vagy Grace apja...
akkor megérdemli, hogy ott legyél.
Ez durva!
- Ez nagyon durva! - Most fel kell állnom.
És Zoë nem is tud róla?
- Nem is kéne tudnom. Miért tudom? - Te kérdezted, barátom.
Nyilván ez volt az a titok, amiről Edgar és Vivian beszéltek.
Hát, egy rejtély megoldódott.
- Inkább kettő. - Melyik?
Ezért jelölte meg Edgar Patagóniát a térképen.
De ugye nem igaz, hogy te vagy Grace...
Ó, istenem! Jól van.
Semmi baj. Semmi baj. Nem lesz semmi baj.
- Köszönöm. - Nem hozzád beszélek!
Te!
- Hannah-nak hívnak. - Tudom.
- Emfatikus voltam. - Ezt a szót nem ismerem, de...
Figyelj!
Tudom, hogy szerelmes vagy Grace-be.
Úgyhogy valld be, hogy megölted a bátyád, hogy mind hazamehessünk!
De én nem hazamennék. Börtönbe kerülnék.
- Ami az új otthonod lenne. - Nem, mert nem én öltem meg a bátyámat.
Jézus! A fenébe már!
Ezt bárki mondhatja,
mert semmi bizonyítékunk nincs a hétvégén történtekre.
Igaz. Kár, hogy elment a videós.
Mi?
A videós, akit apád bérelt fel.
Hogy is hívják? Kyle?
Nem, annál idegesítőbb neve volt.
- Kyrie! - Nem. Annyira nem.
Kyler? Ky... Úristen, Kyler!
Nem is tudom.
Végig videózott. Az bizonyíték.
- Igen. - Videós bizonyíték.
Szia!
- Úristen! Segítsek? - Nem kell.
A bokorból leskelődtél?
Ne válts témát!
Ez a Kyler és a felvételei hozhatják el a megoldást.
Felhívhatná az apád.
Nem. Ő nem akar segíteni.
Hát, az elég gyanús.
Nem az.
- Hová mész? - Lelécel.
A szimatok mindig elkapják a rosszfiút!
Eljött az esküvő hétvégéje.
De az érzés, hogy végre láthatom Viviant... teljesen felkavart.
Így felmásztam egy sziklára, hogy megnyugodjak.
Mi a fenét keresek én itt?
Hó!
Nyugalom, barátom!
Hó!
Nem bántalak.
Te is elvesztél, nem igaz?
Ideje magunkra lelni!
Hölgyeim és uraim, Grace nagybátyja, Ulysses!
Ácsi bácsi!
Egy tósztot, ha lehet!
A lányok miatt adnom kellett a gondtalan nagybácsit,
de a lelkemben hatalmas vihar dúlt.
Ki kóstolja még meg a hagyományos kumiszt?
Én!
Lehet, nem vagyok családtag, de itt a helyem, a fenébe is!
Szeretem az unokahúgodat.
Minden porcikámmal.
Ezért is teljesen logikus döntés,
ha iszok a tülködből.
Jó.
Én nem voltam ilyen érzelgős,
- ugorhatnánk? - Nem.
Undi.
Belement a hajadba is.
Találkozzunk a szomorú fűzfánál éjfélkor!
Vivian!
Miért árultál el minket Edgarnak?
Egyedül is rájött.
Másra is rájött.
Lehet, hogy én vagyok Grace apja.
Ez igaz?
Nem.
Kértem apasági tesztet a szüléskor.
Hát persze.
Miért kell felhánytorgatnod a múltat?
- Mert nem csak a múltról van szó. - Mit csinálsz a feleségemmel?
Grace miatt jöttem.
Hé!
Grace az én lányom, ne merj neki mást mondani!
Én nem... de Edgar lehet.
Edgart én elintézem.
Nem hagyom, hogy tönkretegye a családomat.
Fivérem, hiányzol!
Megbocsátasz nekem valaha?
Még a halálos ágyadon sem.
Aniq? Te vagy az?
elhoztam a töltőt.
A fél világot átutaztam,
de a bátyám még mindig ki nem állhatott,
és a remény, hogy én vagyok Grace apja, tovaszállt.
Jó kedvet színlelve
próbáltam túlélni a napot, hogy újra eltűnhessek.
Immáron örökké.
De meglepő módon Grace-nek ennél többre volt szüksége.
Táncolnál az öreg bácsikáddal?
Ácsi bácsi!
Ne félj, itt vagyok! Jó?
Mehet?
A vérében volt.
Bármerre léptem, ő egyből követte minden mozdulatomat.
Felmerült bennem, hogy Vivian nem is csinált apasági tesztet
Grace születésekor.
Minden oka megvolt rá,
hogy ott hagyja a múltat, ahol kell: a múltban.
Ki kellett derítenem az igazságot.
De hogyan?
Pohár.
Hát persze!
Ha megszerezném Grace poharát,
saját apasági tesztet végezhetnék.
Ütött a tíz óra,
a varázslatos idő, amikor a vendégek betolakodókká változnak. Távozzatok!
De kellett még idő.
Akik még maradnának...
afterparti a könyvtárban!
Csak meg kellett szereznem Grace poharát. Észrevétlenül.
Ez illegálisnak tűnik.
Amúgy is, hogy működik ez?
Pofonegyszerűen. Fogod a poharat, és DNS-mintát veszel róla.
A zsaruk is így szokták.
Meg a szeretők.
Köszi.
Ahogy az apacsok mondják:
„Mostantól nem zavar az eső, hiszen egymás fedezékei lesztek.”
Remélem.
Újratöltöm a poharadat.
Mit csinálsz ott, lovasom?
Épp pultozok.
- És amúgy lovakkal suttogó. - Leszarom.
Légy jó cowboy, és dobd ide azt az üveg Shackletont!
Máris.
Egész jó estém volt.
Ideje becsípni!
Ámen!
Fivérem!
Holnap örökre búcsút mondok.
Igyunk még egy utolsót!
Kösz, nem.
Grace-re!
A jobb jövőre!
A múlt temetésére!
Meg sem kóstoltam a híres jégkásádat.
- Ma sort kerítek rá. - Nem.
Ez Edgaré lesz.
A nap legfontosabb embere!
Ezt hétfőn elküldöm a laborba.
Jó esély van arra, hogy nem én vagyok az apja.
Nem akarom szétszakítani a családot.
Figyelj, mi csak nyomozunk!
Még valami! Edgar megette a jégkását?
Nem tudom. Nem voltam ott.
Ha megette, az időzítés pont stimmelne.
Ha a fivéremről beszéltek, akkor én megyek is.
Jó. Figyelj, tudom, mit gondolsz!
De a titkolózás tényleg elég indítékot adott arra,
hogy Feng megölje Edgart?
Nem, de az apasági mizéria igen.
Zoë ki fog akadni. Most hogy mondjam meg ezt neki?
„Szívem, tudod, a bácsikád igazából a húgod bapja,
b-apja. Apja.”
Ne mondd el neki!
Nem a te dolgod. Viviané.
Tartsam meg magamnak ezt a nagy titkot, és sose szóljak róla Zoënak?
Miről?
Szia!
Hogy milyen elbűvölő a bácsikád!
Világot látott, bölcs.
Mondtam, hogy felesleges vele beszélnetek.
De tudjátok, mi nem felesleges? A bizonyíték.
Emlékszel a videós srácra, aki apát vette egész hétvégén?
- Megtaláltam az Instáját. - Vagyis én találtam meg.
Megkérhetjük, hogy küldje el az összes videóját.
Minek az agymozi, ha itt az igazi?
Jó. Tehát itt van nekünk ez a tini Tarantino. Ez jó.
Aha. Így meglátjátok, hogy apáéknak nincs titkuk.
Ja. Nem hiszem. Nem akarnak válaszolni a kérdésekre.
- Travis! - Ez nagyszerű!
Az egész hétvégét végigvette, így minden titokra fény derülhet.
A feliratot fordította: Alimuradov Dóra