Vem är hungrig?
Vi har lagat det här.
- Du kan få en om du vill. - Ingen mat.
Bestmannen, kan jag locka med en dutch baby?
Inte första gången jag får den frågan.
Annat sammanhang. Kolhydrater?
- Massor. - Nej.
Okej.
Vår orädde utredare.
Vad är allt det här?
Flabbror Ulysses har lagat sina berömda dutch babies och de är mördande goda.
Det är inte... Du vet vad jag menar.
De doftar verkligen gott.
Istället för kärnmjölk använde jag lite koumiss.
- Okej. Inte på babyarna. - Nej.
Jag känner fortfarande smaken.
Zoë. Får jag prata lite med dig?
- Åh, nej. Vad är det? - Det är...
Vi måste förhöra din farbror.
- Vad? - Och eventuellt din mamma.
Och, du vet, kanske din pappa.
Varför? Det är ett stort tidsslöseri.
För att jag inte kan knulla mordbrännaren, Zoë.
Vad betyder det?
Det är en väldigt lång, väldigt grafisk historia...
Okej, jag behöver inte veta.
Men Sebastian är nästan klar med vad fan det nu är han hållit på med.
Polisen kommer snart,
och du tänker förhöra min farbror som knappt kände Edgar?
- Hur tänker du här? - Vi anklagar inte honom,
men han kanske vet nåt. Samma sak med dina föräldrar.
Ingen av dem dödade Edgar. Och om du tror att de gjorde det så...
Vet du vad? Jag vill inte prata mer om det här med dig.
- ...anpassar sig till min skolios... - Nej, oroa dig inte. Det...
- ...och får musklerna... - Hej.
- Är allt okej? - Ja.
Om Danner och Aniq vill prata med er så behöver ni inte, okej?
- Toppen. Vi håller med. - Vad sa du?
Vi har redan beslutat att vi inte vill delta i utredningen.
Men, alltså, här är en fråga:
Varför skulle ni inte vilja prata med dem?
Jag vet att det är totalt tidsslöseri, men det får er att verka lite skyldiga.
Jag blir anklagad för att jag räddade några blommor.
- Ja. - Det har gått för långt.
Oh, ja. Vi tänker i samma banor.
Jag gissar att jag är här för att Sebastian berättade om glaset
som jag gjorde nåt med.
Jag kan förklara. Glaset var...
Vi vill faktiskt höra din fullständiga historia.
Min fullständiga historia?
Det kan ta lite tid. Jag har levt många liv,
och jag har många historier att förtälja.
Du kan kanske bara börja från början av bröllopet,
- för vi har lite ont om tid. - Jag är en sökare, en vagabond.
Som de skandinaviska samerna kallar det...
...hjertevandrer.
Lärde du dig det från dina världsresor eller Wikipedia?
När ni har hört min historia kan ni bedöma det själva.
Det är en episk historia om kärlek, svek, tragedi och försoning.
Den börjar för länge sen...
...i Mellanösterns karga, oförsonliga öken.
Slaktaren från Bagdad Saddam Hussein
hade invaderat sin fredsälskande granne Kuwait,
och goda gamla USA tänkte inte tolerera det.
- Tjänstgjorde du i armén? - Nej.
Vilket slags dans sysslar ni med?
Jag följde med armén.
Frågan är vad vi inte dansar. Steppdans, jazz, hiphop.
Kan du göra roboten?
Jag var fältartist
på den hejdundrande "Honnör för Amerika"-turnén.
Jäklar! Han prickade den!
Kan du lära mig det där?
Min kusin skulle få spel om jag kunde göra det...
Ta skydd!
Åh, jäklar.
Dra er tillbaka!
Sjukvårdare!
Terry.
Gud.
Hitta hans fot!
Kan nån hitta hans jävla fot?
Varför?
Han kommer aldrig dansa jitterbugg igen.
Turnén ställdes in.
Jag slutade som fältartist och återgick till livet som civil.
Men jag var vilse.
Jag hade inget att komma hem till.
Hitta hans jävla fot.
Min enda riktiga familj var min halvbror Feng och hans familj.
Han var från min mors tidigare äktenskap,
men Feng behandlade mig alltid med en helbrors värme.
Vad tänker du göra nu när du är tillbaka?
Jag försökte steppa för att se om jag fortfarande kunde, men...
...varenda shuffle, häl, tå kändes som maskingevärseld.
Jag är en "narrbror". En narr till farbror.
- Nej, det är du inte. Du är bara... Titta. - Åh, gud.
Jag tog mig friheten att...
ANMÄL DIG I DAG
"Tävla i sällskapsdans"?
Men jag har aldrig tävlat. Och vem skulle bli min partner?
Vi tänkte... Vivian.
Hon tävlade i sällskapsdans på college.
Hon kom på tredje plats i nationella mästerskapen.
- Trettionde. - Ändå ganska bra. Eller hur?
- Det visste jag inte. - Vi är din familj, broder.
Vi vill hjälpa dig komma på fötter igen.
Jag vill inte ha din medömkan.
- Du kommer aldrig att få den. - Bra.
Visa mig formen.
Jag hade aldrig känt Vivian som annat än hustru och mamma.
Ner med axlarna. Upp med hakan. Styv som en bräda.
Hon var en krävande lärare.
- Igen! - Höfterna, då?
- Inga höfter. Håll formen! - Höfterna, då?
Du har talang, men du måste tygla dig.
- Stram! Stark... - Okej. Förlåt. Jag bara...
Det kommer inte att funka, okej?
Jag kan lära dig disciplin...
...men du måste dansa...
...därifrån.
Där finns bara smärta.
Släpp ut den då.
Dansa med smärtan.
Igen.
Hon förde mig tillbaka till livet.
Mycket bättre. Jättebra.
Vi började tävla,
och det tog oss på ett jetset-äventyr till exotiska platser.
SÄLLSKAPSDANSTÄVLING
HÄLSNINGAR FRÅN BOISE I IDAHO
HÄLSNINGAR FRÅN BISMARCK N.D.
HÄLSNINGAR FRÅN WICHITA I KANSAS
HÄLSNINGAR FRÅN SOUTH DAKOTA
HÄLSNINGAR FRÅN TOPEKA I KANSAS
DISTRIKTSMÄSTERSKAPEN
Havsluft. Jag behövde det här.
Jag tycker vi borde göra lyftet.
Vad?
Nej, jag är inte redo.
Vi har övat det.
- Aldrig hela. Tänk om jag tappar dig. - Nej, det gör du inte.
Vi vinner inte om vi fegar.
Vivian, jag kan inte!
Jag är för sargad, okej?
Jag tror på dig.
Vi ska dansa här.
Här? På stranden? Som måsarna gör?
Nu ska jag springa till dig, och du ska fånga mig.
- Wow. - Ja. Stort wow. Så många wow.
Så många wow, faktiskt, att jag inte tror på det. Det är inte möjligt.
En chockerande vändning i min historia, jag vet, men det är sant.
Det här bevisar bara att ni dansade ihop.
Tja, här är en smakfull boudoirbild.
- Nix, jag behöver inte se den. - Jag tar en titt.
Jäklar, Vivian. Okej.
Så, du gjorde slut?
Hur skulle jag kunna det?
Vivian hade fört mig tillbaka till livet.
Vi levde dubbelliv.
Ute på turné fortsatte vi att dansa, både vertikalt och horisontalt.
Men hemma...
Särskild middag åt våra särskilda vinnare.
- La-di-da. Hugg in, hugg in. - Tack, broder.
- Tack. - Jag fattar inte att ni vann.
Hur var det?
Himlen på jorden.
Det var bara distriktsmästerskapen, men...
Broder, du är för blygsam. Det här är bara början.
Jag är ingen hasardspelare, men vore jag det
skulle jag slå vad om att ni två går hela vägen
till världsmästerskapen i Paris i november.
Kan ni föreställa er att dansa i Ljusets stad?
Jag skulle kunna hjälpa er. Skicka mig en tandpetare.
Helt otroligt hur samspelta ni är.
Det har verkligen borrat sig in. Bara, ni vet... Tack.
Det var bättre. Inget går upp emot en bra tandpetning.
- Oh, ja. - Vet ni vad? Jag är hemskt ledsen,
men jag insåg att jag har två biljetter till Wilson Phillips på Cow Palace.
Jag måste gå. Tack så mycket.
Vänta. Jag har en överraskning åt Vivian som jag vill att du är här för.
- Överraskning? Vad... - Ja!
Jag vet att det är tidigt,
men glad bröllopsdag.
Din lurifax, du ger mig alltid presenter när jag inte förväntar mig det.
Bara då blir det en överraskning. Öppna.
Du kommer att passa in på Oscarsgalan. Får jag?
Okej.
Jäklar.
Fingrarna är så nariga efter att ha lagat mat och städat åt vårt enda barn.
Broder, hjälper du mig?
Ja.
Wow! Det ser fantastiskt ut.
Skuldkänslorna härjade i oss. Jag visste att en storm var på väg...
...men jag ville inte inse det.
Jag tänkte att vi kanske borde hetta upp vår cha-cha inför Cedar Rapids, eller?
- Jag kan inte dansa med dig längre. - I stället för steg, knuff, steg,
- kanske vi ska ta steg, knuff, knuff. - Ulysses.
Gör det inte.
Min enda glädje på morgonen är vetskapen att jag får se dig den dagen.
Den enda frid jag får om natten är löftet om att dela morgondagen.
Jag kan inte dansa ensam.
Det krävs bokstavligen två för att dansa tango.
Och du hittar en annan tangopartner.
Jag tror på dig.
Hotellet är bokat. Det är inte återbetalbart.
Det var som om ännu en landmina exploderat.
Men den här gången var min väns fot...
...mitt hjärta.
Vivian! Nej, Gud!
Men jag fann tröst i min roll som flabbror.
Farbror som får dig att flabba.
- Vi vet. - Vi vet.
Att vara en del av min brors familj gav mig sann glädje.
Hej, möt Grace, din nya brorsdotter.
Men min kärlek för Vivian fanns alltid i mina tankar och mitt hjärta.
Kan du ge mig en tandpetare?
...under operationen i dag.
Han sa: "Du måste tömma bölden."
Tömma bölden?
Vad är du, va? Hur som helst, vita människor, alltså.
Okej, Zoë, din tur.
- Ett, två, tre, fyra. - Under sex långa år
levde jag nära Vivian, men kunde inte vara med henne.
Och jag övertygade mig själv om att jag var lycklig.
Mamma!
Zoë trampade mig på foten!
- Det gjorde jag inte alls! - Färdigdansat.
Gå upp och öva matte. Nu. Sätt fart.
Jag kan inte fortsätta så här.
Varför inte? Vi är lyckliga. Det funkar.
Jag är förälskad i dig.
Därför måste jag ge mig av.
Var inte löjlig.
Inser du hur smärtsamt det är att vara så här nära dig
och inte få vara med dig?
Såklart du inte gör.
Om det är vad du tror,
så är du en idiot, Ulysses.
Vart ska du ta vägen?
Så långt bort som jag måste.
Tills minnet av ditt ansikte slutar att eka i mitt hjärta.
- Feng, jag... - Jag behandlade dig som min helbror.
Och det här är tacken?
Ut härifrån.
Feng.
- Du... - Om jag nånsin ser dig igen...
...så dödar jag dig.
Så jag använde mina Delta-mil och gav mig ut i världen igen.
I hopp om att glömma dansen.
Glömma henne.
IRLAND
Man vart jag än åkte, följde dansen mig.
Och hon också.
Oavsett hur långt jag reste.
Oavsett hur avlägset.
Jag kunde inte undfly henne.
SPANIEN
Du tänker på henne, eller hur? Jag vet hur jag ska få dig att glömma.
Lämna mig, Juliett.
Det tog mig många år, men slutligen fann jag frid.
PATAGONIEN
Välkommen till den nya dagen.
Titta där ute!
Det kommer en järnfågel från himlen!
Använd engelskan jag lärt dig.
På fältet finns en helikopter.
Är du den de kallar Ulysses?
Är du nån mellanchef här för att exploatera detta bördiga, orörda land
för att tjäna företagsgirighet?
Vad du än köper eller säljer, är jag inte intresserad.
Jag är här å din brorsdotter Graces vägnar.
Vi ska gifta oss om tre veckor
och jag vet att hon gärna skulle ha sin flabbror där.
Flabbror.
Det har jag inte hört på länge.
Hon talar fortfarande ömt om dig.
Jag är ledsen. Jag älskar Grace, men jag kan inte åka.
Hennes far och jag hade ett gräl för många år sen.
- En affär. - Hur visste du det?
Statistiskt handlar de flesta familjegräl om pengar eller affärer,
och eftersom du uppenbarligen inte värderar pengar...
...slöt jag mig till att det var en affär.
Du fattar. Du har sett dina kläder.
Så jag berättade allt jag har berättat för er.
Men mycket långsammare så att lille Armando kunde hänga med.
Och det regnade när hon gjorde slut med mig.
Men jag dansade.
Men till slut fann jag ett syfte i att tjäna mina medmänniskor.
Det är en tragisk historia.
Dramatiskt berättad.
Tack.
- Men du måste komma. - Nej.
Jo. Det kommer att provocera din bror Feng.
Men det kommer att göra Grace så lycklig.
Vet du har långt jag har färdats för att undfly det förflutna? Vet du det?
Jag kan inte åka tillbaka!
Då lämnar jag dig åt ditt elände.
Tänker du nånsin att du kan vara Graces far?
Du har nog räknat på det. Det gjorde jag så fort jag hörde.
Jag hade inte räknat på det, men mitt hjärta hoppade till av tanken.
Var det möjligt? Kunde jag faktiskt ha en dotter med Vivian?
Om det finns minsta chans att du är Graces far...
...förtjänar hon att ha dig på bröllopet.
Det är tungt.
- Det är tungt. - Jag måste gå av mig det här.
Och Zoë känner inte till det här?
- Jag borde inte veta. Varför vet jag? - Du frågade, min vän.
Ja, uppenbarligen är det här hemligheten som Edgar pratade med Vivian om.
Nåja, då har vi löst en gåta.
- Faktiskt två. - Vad?
Det var därför Edgar hade en nål i Patagonien på kartan.
Men du är inte faktiskt Graces...
Åh, Gud. Okej.
Det är okej. Du klarar det här.
- Jag uppskattar det. - Jag pratade inte med dig.
Du!
- Det är Hannah. - Nej, jag vet vem du är.
- Jag var eftertrycklig. - Jag vet inte vad det betyder, men...
Hör här.
Jag vet att du har känslor för Grace, okej?
Så erkänn bara att du dödade din bror så att vi alla kan åka hem.
Jag skulle inte åka hem, utan i fängelse.
Vilket skulle bli ditt nya hem.
Nej, för jag dödade inte min bror.
Gud. Strunt samma!
Alla kan säga det
för det finns inga bevis på vad som faktiskt hände i helgen.
Det är sant. Synd att videografen åkte.
Vad?
Videografen som din far anlitade.
Vad hette han igen? Kyle?
Nej. Det var mer irriterande än så.
- Kyrie. - Nej. Mindre irriterande än så.
Kyler? Ky... Herregud, Kyler!
Jag är inte säker.
Han filmade hela helgen. Det är verkliga bevis.
- Ja. - Videobevis.
Hej.
- Herregud. Behöver du hjälp? - Jag klarar mig.
Spionerade du på oss i buskarna?
Byt inte ämne.
Den här Kyler och hans filmer kan vara nyckeln till allt det här.
Din far kanske kan ringa honom.
Nej. Han vill inte hjälpa till.
Det är lite misstänkt.
Det är det inte alls.
- Vart ska du? - Hon kommer undan.
Mounties haffar alltid sina bovar.
Bröllopshelgen kom.
Men tanken på att se Vivian efter alla år... Jag var helt förstörd.
Så jag klättrade upp på en stor sten för att centrera mig.
Vad i helvete gör jag här?
Såja.
Såja, vännen.
Såja.
Jag vill dig inget illa.
Du är vilse, eller hur?
Låt oss bli funna.
Mina damer och herrar, Graces farbror Ulysses.
Flabbror Ulysses!
En skål?
Jag måste vara en bekymmerslös flabbror för flickornas skull,
men inombords var jag en rasande ström av känslor.
Vem mer vill smaka på koumissen?
Jag gör det.
Jag är kanske inte familj, men jag hör fanimej hemma här.
Jag älskar din brorsdotter.
Jag älskar henne med varje fiber av min själ.
Och därför borde jag vara den som dricker ur ditt horn.
Okej.
Jag minns inte att det var så blommigt,
- men kan vi skippa nästa del, snälla? - Nix.
Det är vidrigt.
Du fick några klumpar i håret.
Möt mig vid pilträdet vid midnatt.
Vivian.
Varför berättade du för Edgar om oss?
Han räknade ut det själv.
Han räknade ut nåt annat också.
Jag kan vara Graces far.
Är hon min?
Nej.
Jag gjorde ett faderskapstest när hon föddes.
Såklart du gjorde.
Varför kan vi inte låta det förflutna vara?
- För det gäller inte bara det förflutna. - Vad gör du med min fru?
Jag är här för Graces skull.
Hördu.
Grace är min dotter, och våga inte säga nåt annat till henne.
Det skulle jag aldrig göra. Men Edgar gör kanske det.
Jag tar hand om Edgar.
Jag låter honom inte förstöra min familj.
Broder, jag saknar dig.
Kan du nånsin förlåta mig?
Inte ens på din dödsbädd.
Aniq? Är det du?
Jag har en laddare till dig.
Jag hade åkt halvvägs runt jorden,
bara för att få veta att min bror fortfarande hatade mig
och få hoppet om att Grace var min dotter krossat.
Jag höll masken.
Måste bara överleva dagen, sen kunde jag försvinna igen.
För evigt den här gången.
Men till min förvåning behövde Grace mer från mig.
Har du en dans till övers åt en gammal själ?
Flabbror.
Oroa dig inte, jag finns här för dig. Okej?
Är du beredd?
Hon var en naturbegåvning.
Oavsett vad jag utmanade henne med följde hon mig steg för steg.
Jag började undra om Vivian verkligen hade gjort ett faderskapstest
för alla år sen.
Hon hade all anledning att ljuga,
för att placera det förflutna där hon tyckte det hörde hemma: i det förflutna.
Jag måste få veta sanningen.
Men hur?
Ett glas.
Självklart.
Om jag bara kunde få tag i glaset som Grace drack ur,
kunde jag utföra ett eget faderskapstest.
Klockan är nu 22:00,
så det är den magiska timmen då gäster blir inkräktare. Snälla, åk hem.
Men jag behövde mer tid.
För de av er som ska övernatta...
...efterfest i biblioteket!
Jag måste bara få tag i Graces glas utan hennes vetskap.
Det känns kränkande.
Och hur funkar det ens egentligen?
Enkelt. Man topsar bara dna:t från glaset.
Polisen gör det jämt.
Och det gör sidobruttor också.
Tack.
Som apacherna säger:
"Nu kommer ni inte att känna regnet, för ni båda blir ett skydd för den andra."
Hoppas det är sant.
Låt mig fylla på ditt glas.
Vad gör du, kemosabe?
Agerar bartender.
- Och jag föredrar giimoozaabi. - Jag bryr mig inte.
Var hygglig och ge mig flaskan med Shackleton.
Visst.
Jag hade en ganska bra kväll.
Dags att bli på snusen.
Sannerligen.
Broder.
Efter i morgon försvinner jag för alltid.
Ta ett sista glas med mig.
Inte intresserad.
För Grace.
För en bättre framtid.
Och för att begrava det förflutna.
Jag har inte smakat din berömda bing.
- Kanske i kväll... - Nej.
Den är enbart till Edgar.
Där har vi vår man.
Jag ska skicka det här till labbet på måndag.
Jag vet att det finns stor risk för att jag inte är Graces far.
Jag vill inte riva upp familjen.
Vi är här för att lösa ett mord.
Men en sak till. Åt Edgar nånsin sin bing?
Jag vet inte. Det var en privat konversation.
Om han åt sin bing, så stämmer det tidsmässigt.
Om ni tänker diskutera min bror vill jag gå ut.
Okej. Jag vet hur det här verkar.
Men tror du verkligen att hemlighållandet av affären är motiv nog
för Feng att mörda Edgar?
Nej, men jag tror att faderskapet är det.
Zoë kommer få spel. Hur ska jag berätta nåt av det här för henne?
"Hej, älskling. Vet du, din flabbror kan faktiskt vara din systers flar,
fl... flar. Far."
Du ska inte berätta.
Det är inte din hemlighet att berätta. Det är Vivians.
Så jag ska hålla den här stora hemligheten för mig själv och aldrig berätta för Zoë?
Berätta vad för Zoë?
Hej!
Bara hur charmig din farbror är.
Du vet, så världsvan och vis.
Jag sa ju att det var tidsslöseri att prata med honom.
Men vet du vad som inte är det? Konkreta bevis.
Minns du grabben som filmade min pappa hela helgen?
- Jag hittade hans Instagram. - Jag hittade faktiskt hans Instagram.
Vi kan kontakta honom och få alla hans videor.
Vem behöver sinnesfilmer när man kan få riktiga filmer?
Okej. Så vi har en tanig Scorsese. Det här är bra.
Ja. Och då får ni se att mina föräldrar inte har nåt att dölja.
Ja, okej.
- Travis. - Nej, det är toppen.
Han filmade hela helgen, så alla hemligheter kommer att yppas.
Undertexter: Kristina Donnellan