AZ AFTERPARTI
Máris jobb.
Miről is beszéltünk?
Azt mondtad, hogy láttad a gyilkosságot.
- Igen. - És hogy nem Grace tette.
Pedig te gyanúsítottad meg őt kapásból.
Amennyiben felzaklattalak titeket, mea culpa.
Tehát...
Biztos abban, hogy látta magát a mérgezést?
Én tudom, mit láttam.
Jól tudom, mit hisztek rólam.
Hogy hideg, öntelt vagyok, szépségem ijesztő.
Ám nem könnyű Isabel Minnowsnak lenni.
Büszke nő vagyok, és nehéz éven vagyok túl.
Most következzék egy klasszikus, feszültséggel, paranoiával teli történet,
amely a lassú tébolyba vezet!
Tudjátok, a férjem tavaly hunyt el, egészen hirtelen.
Ma egy szem sem maradt szárazon, kedvesem.
Biztosan kiborított volna.
- Anyám, te remegsz. - Nem. Jól vagyok.
Hát, akkor reszketsz. Tessék, itt a zakóm!
Nem kell! Ne nyaggass már!
- Nem kell. - Kell a kabátom?
Nem. Vigyetek haza,
hogy ne kelljen több szenátorfeleséggel bájcsevegnem!
Azóta nem volt ilyen zaklatott, hogy olaszok költöztek a szomszédba.
Miért volt ott annyi virág?
Hát, ez a szokás, anyám.
Hamarosan elhervadnak, akárcsak apátok.
Isabel, nem akarsz átköltözni hozzánk egy kicsit?
Gyászolhatnánk egy családként.
Aggódtak értem.
És megvolt rá az okuk. Éreztem: lassan szétesek.
Alexander!
Álmodban ért a halál, én pedig nem bírok aludni.
Edgar hozott altatót az orvosunktól.
De nem segített semmit.
Babérlevél, bazsalikom, csillagánizs... Nem, bors.
Igen. Nem, citromfű, citromfű.
Nem, Cayenne... Cayenne-bors. Itt meg a curry.
- És... - Anyám?
Igen, szia!
Hajnali fél öt van. Miért vagy ébren?
És te mit csinálsz ébren?
Megyek, úszok egyet, mielőtt megnyitnak a piacok.
Nos, összevissza voltak a fűszereid.
Felkeltél az éjszaka közepén, hogy sorba rendezd a fűszereimet?
Badarság volt, tudtam. De mint mondtam, büszke nő vagyok.
Nos, valakinek muszáj volt.
Rúgd ki a bejárónődet! És szégyenítsd is meg!
Nem akartam, hogy Edgar szenvedni lásson.
De minden egyes nappal egyre nehezebb volt
- jókedvet tettetni. - De hiszen ugyanaz a kettő!
- A Bucephalus digitális dollár. - Nem.
A dollár csak az állami propaganda része.
Ez egyértelmű. Egy elnök arcát viseli.
A Bucephalus milliószor jobb.
Anyám? Anyám, figyelsz reám?
Mintha más bolygón járna.
Tessék? Nem. Csak nem szeretem, ha a politikáról beszélgettek.
Közönséges téma.
Nos, mi a kriptopénzemről beszélgettünk.
Az csak divathóbort. Mint a grillsütő, a bowling és Michael Bublé.
Keverj nekem egy italt!
Isabel, ott van a kezedben.
De ez gin.
És én nem szeretem a gint.
- De szereted. - Dehogynem.
Mindennap gint ittál, amíg Edgarral voltál terhes.
Azt mondtad, a „gin-tonik” volt a BDSM-szavatok.
Rendben. Megiszom a gint.
Éreztem magamon ítélkező tekintetüket.
Szánakozásuk csak rontott a dolgon. És az altató továbbra sem használt.
Kezdtem azt hinni: tényleg megbolondulok.
Számomra tűrhetetlen egy fogszabályzós asszisztens.
Az a gyengeség jele.
Kérlek, vedd halkabbra a zenét! Zsong tőle a fejem.
Nem tudom, mi az a ros hásáná, de nem kapsz szabadnapot.
Bocsáss meg! Milyen zenét?
A szörnyű, halandzsázó gyerekeket.
Bocsáss meg! Visszahívlak. Van egy kis gond.
Egy kísérteties változata annak a rémes popdalnak, amit apád hallgatott.
Ó, anyám! Nincs semmilyen zene.
Nos, most már nincs.
De anyám!
- Nem alszol. - Nem.
- Most már képzelődsz is. Mi... - Igen.
Mi lesz veled, anyám?
Borzasztó megrázkódtatás ért.
- Igen. - Apánk halála váratlan volt...
- Igen. - ...a repülőgép-balesetben.
Várj! Azt mondtad, a férjed álmában halt meg.
A repülőjét kormányozva aludt el, utasai sikítozása közepette,
miközben tűzgolyóként zuhantak le az égből.
De nem ez a lényeg. Ami most fontos...
Istenem, te mit művelsz?
Minikoporsót készítek Roxanának.
Az a lényeg, hogy elmém bomlani kezdett Edgar előtt.
És Hannah, a kedves, különös madárkám előtt.
És hát az ő véleménye mindenkinél többet számít nekem.
Komolyan?
Ezt... Ezt még sosem mondtad nekem.
- Mégis hogy? - Hát úgy, ahogy most.
De most nem neked mondom. Hanem nekik.
Most mit akarsz tőlem?
Mondjam el, mennyire fontos vagy, négyszemközt?
- Az jó lenne. - Micsoda badarság!
Nem beszélnél egy pszichoterapeutával?
Esetleg egy pappal?
Ismerek egy csodás isztambuli sámánt.
Szabadidejében tehetséges erotikus bűvészként tevékenykedik.
Valóban? Ez roppant izgalmas. Köszönöm, nem.
Jó, ez mind szuper.
És kicsit érdekel, hogy lehet erotikus a bűvészkedés.
- A pélója a pálcája. - Ó! Értem.
De most fontosabb, hogy visszakanyarodjunk a gyilkossághoz.
Rendben. Tehát a bomlásom közben
Edgar másért bomlott.
Hol az olívabogyó? Anélkül nem brunch a brunch.
Zöld. Fekete. Hol az olívabogyó?
Elnézést kérek! Anyám szívén viseli a csonthéjasokat.
Hát megjöttetek!
Anyám, bemutatnálak a választottamnak.
Mrs. Minnows,
nagyon örvendek az ismertségnek!
Én is nagyon örvendek, Gail!
- Anyám! - Mi az?
Már mondtam: a neve Grace.
Nem, te... tegnap azt mondtad Scrabble közben...
Erről nem nyitunk vitát.
Hol az olívabogyó?
Hogy téveszthettem el? Ez nem létezik.
Anyám, randevúzok valakivel,
és holnap elhívnám ebédre,
ha elég stabilnak érzed magad.
Hát hogyne! Megmondtam, hogy jól vagyok.
Ez a nő mindennél fontosabb nekem.
ZIZI VAGY
És tudom, hogy ő is várja már a találkozást.
A neve...
Most hová megy?
Grace. Tébolyom ötpontos szava.
Szándékosan járatsz le.
Ó, ugyan már! Gail. Grace.
Mit számít? Senkit sem érdekel.
Engem igen.
Engem is.
Hát persze hogy érdekel, Grace!
Ne is figyelj rá!
Próbáltam segíteni,
de veszettebb vagy, mint egy eszeveszett elveszett eb.
Tetszik ez a nyelvtörő.
Veszettebb vagy, mint egy eszeveszett elveszett eb.
Megsemmisítő, de igaz mondat volt.
És minden egyre csak rosszabb lett.
A rendelt kardod megérkezett.
Kard? Milyen kard?
Én nem rendeltem keleti kardot.
Szerintem te nem nevezheted így.
- Nos, félreértés történt. - Rajta van a neved a csomagon.
Vásárló. Címzett.
Nem emlékeztem rá.
Hogy ez a kard!
És ennek még nem volt vége.
Isabel, a kádban ülök.
- Miért rendeltél te páncélt? - Én nem rendeltem.
Kint áll egy egész páncélzat,
és biztos, hogy nem én rendeltem.
Vagy mégis?
Isabel?
Jól érzed magad?
Mert én nagyon szomorú vagyok most.
Így azt mondtam magamnak...
Ne legyél bolond!
Jó.
De mégis megbolondultam, így inkább engedtem a téboly húzásának.
Ez meg mit jelentsen?
Trambulinnak hívják.
Trambulin?
Nézd! Nézd, anya ugrál!
Az én anyám nem ugrál holmi trambulinon.
Nézz rá Roxanára! Halálra rémült! Mindjárt elhányja magát.
Ma egy trambulin. Tegnap egy páncél, karddal.
Látom, nem is emlékszel arra, hogy megrendelted ezeket.
Én nem hagyom, hogy eltapsold apánk vagyonát,
amiért ő annyit dolgozott.
Rendkívül agresszív vagy velem.
Apánk halott.
Az Adirondack-hegységben érte repülőgép-baleset,
ahol összeégett csontjait farkasok rágták szét.
Így most már nekem kell gondoskodnom erről a családról,
és így is lesz.
Beszéltem dr. Shulkinddel.
Azt javasolta, hogy mérlegeljük a gyámság lehetőségét.
Gyámság?
Gyerekként bánnának velem. Dirigálnának. Ez a halálnál is rosszabb!
Mit csinálsz most?
Olyan lassan esel össze!
Tudtam, hogy dr. Shulkind ott lesz az esküvőn.
A szabadságomhoz be kellett bizonyítanom,
hogy jól vagyok.
EDGAR ÉS GRACE
Bár ebben magam sem voltam biztos.
Dr. Shulkind!
Jó estét!
Milyen jó, hogy eljött az esküvőre!
Edgar szerint mostanában kissé gyengélkedik.
Nehezen alszik. Feledékeny.
Nem, egyáltalán nem. Szinte kicsattanok!
Hogy van a...
„három gyereke és nulla házi kedvence”?
Megvannak.
Isabel, ki az a Gail?
Gail? Gail?
Te tervezted meg a szalvétákat, nem?
EDGAR ÉS GAIL ESKÜVŐJE
Hiba történt volna?
Nem.
Ez csak egy bizalmaskodó vicc az új menyemmel.
Milyen vicc? Mondd el nekünk is!
Nos, a vicc nem vicc, ha el kell magyarázni.
Üdvözlöm, Mrs. Edgar Anyja!
A fia rosszban sántikál.
Ön miről beszél?
- A kriptoátveréséről. - Mennyit tud?
Ne játssza itt a hülyét! „Őrült öreg hölgy vagyok!
Hol a kulcsom? Hogy működik a telefon?”
- Anyám! - Megfogdosta a tomporomat!
Hány gyűrű van magán?
Vérzek? Érzem a számban.
De eztán engem is megütött valami.
A kriptopénz. Hát erről van szó!
Ácsi! Tekerjünk vissza!
Mi köze van Edgar kriptójának magához?
A mentális állapotom romlott,
és a fiam nem éppen gondoskodással reagált erre.
Inkább kihasználta, hogy így kaparinthassa meg a pénzemet.
Ennek nincs sok értelme.
Edgarnak alapból több pénze volt, mint Dagobert bácsinak.
Ez igaz. Mi is úszunk benne.
Csodálkozom is, hogy még nem raboltak el váltságdíjért.
Ugyan! Edgar kissé megszállott volt,
de azért nem volt szörnyeteg!
Mégis meghalt. És a jelenlevők egyike ölte meg.
Tudom, hogy ott vagy.
Érzem a hányást... Meg pisztáciát?
Touché! Lebuktam.
Élő poloska akartam lenni.
Igen, olyan kecsesen lopakodtál ide, mint egy kukásautó.
Szóval...
Szóval téged nem annyira érdekel
Isabel benti távképzelgése, igaz?
Ahhoz nem kell Isabel, hogy tudjam: Edgar rossz ember volt.
Persze, de te is az vagy, nem igaz?
Szerintem már tudod: kitaláltam, miben mesterkedsz.
Ez a fej nem csak csapkodásra jó.
Bocsánat, ezt fel kell vennem.
Engem is hívnak üzleti ügyben.
Vagy én hívok.
- Mondd! - Szia, anya!
Tényleg úgy gondolod, hogy Edgar a pénzedre hajtott?
Nem gondolom. Tudom.
Még az ügyvédemet is próbáltam felhívni, hogy megvédjen.
Azonnal hívjon vissza!
De valamiért éjfélkor nem fogad hívásokat.
Ki van ott?
Sebastian, mit csinálsz te itt?
Bejöhetek?
Mit akarsz?
Mit művelsz?
Hát nem látod, hogy megőrülök érted?
Megőrülök.
Ó, Szebi!
Elképzelésed sincs, mit éltem át, mennyit szenvedtem.
Azonnal tégy a magadévá!
Nos, én nem akarlak rákényszeríteni semmire.
Használjunk biztonsági jelszót! Amit sosem felejtesz el.
Például...
a néhai férjed lovának a nevét!
Hogy is hívták?
- Alexander lovát? - Igen.
Na, biztosan emlékszel még rá! Hogy hívták?
Edgar küldött ide?
Egyáltalán nem.
Azt hiszi, megtébolyodtam, és téged küldött, hogy ezt bebizonyítsd.
Mi a pokol? Te megőrültél?
Úgy nézek én ki?
Ez egy szamurájkard?
Már nem szabad így hívni!
Üzenem Edgarnak, hogy nyugodtan nézzen kerge marhának,
de a pénzem az enyém! Az enyém!
Nyilvánvaló, hogy Edgar azért küldte oda
a legjobb barátját és üzlettársát, hogy elcsábítson.
Miért néztek így?
Ó, Istenem! Micsoda prűd társaság!
Persze ő előkaphatja az erotikus bűvészkedését,
én meg semmit.
Tényleg lenyűgöző.
De az egész nem hagyott nyugodni.
Az esküvő reggelén pedig már pengeélen táncolt az elmém.
Ez a tiéd.
Hajtű. Örökség.
Ezt a hajtűt a Minnows arák öt generációja viselte már.
Tedd le oda!
A szerződés. Edgar tényleg a pénzemre pályázott.
Ha, ne adj’ Isten, minden pénzét elveszíti a kis piramisjátékában,
akkor a szegény, szó szerint szegény, arájának nem maradna semmi.
Hadd tanácsoljak valamit!
Fontos, hogy aláírd ezt,
bármi is történjen Edgar és közted.
Akkor...
egymillió dollárt kapsz.
Írd alá!
Te segíteni akartál nekem?
Hát persze. Most már te is Minnows vagy.
Mi odafigyelünk egymásra.
Azta! Köszönöm.
- Bár a vezetéknevemet megtartottam. - Micsoda?
Egy pillanat!
Jó! Hol is tartottunk?
Ugyanazt az altatót szedjük.
Az nem altató.
Pont az ellenkezője. Adderall.
Adderall?
Egész éjjel pörögsz tőle.
Altató! Hallod ezt?
Hónapok óta nem aludtam. De az altatóm...
Adderall lenne? Az lehetetlen.
De ugyanolyanok.
A gyógyszert Edgar hozta nekem.
Ó, anyám, nincs semmilyen zene.
Látom, nem is emlékszel arra, hogy megrendelted ezeket.
Hiba történt volna?
Már mondtam: a neve Grace.
Szándékosan járatsz le.
Próbáltam segíteni, de veszettebb vagy,
mint egy eszeveszett elveszett eb.
Az egész Edgar műve volt.
Nézd! Ez az egyik altató, amit te adtál.
Ez pedig Adderall.
Nézd! Ugyanolyanok. Magyarázatot!
Ó, anyám! Egyáltalán nem ugyanolyanok.
Ez a pirula világoskék, ez pedig sötétkék.
Azt sem tudod, hányadikán van elseje.
- Idehívom dr. Shulkindet! - Ne! Nem kell.
Látom már.
Annyira mások, nem is értem, hogy nem láttam!
Anyám, ma van az esküvőm.
Biztos vagy benne, hogy nem járatsz le minket a köszöntőd alatt?
Nem is szeretsz mások előtt beszélni.
Biztos. Jól vagyok. Már ki is nyomtattam a beszédemet.
Ne térj el a szövegtől!
Hazudott. Biztosra vettem.
És miért érdekelte hirtelen a beszédem?
Hát persze! A közönség miatt.
Le akart járatni mindenki előtt,
így bizonyítva dr. Shulkindnek, hogy elment az eszem.
Így csapdát állítottam neki.
Ha belenyúl a beszédembe, azt észreveszem.
Asszonyom? A vőlegény édesanyja?
Odaadná valakinek a táskáját?
Én megfogom addig.
- És a gyíkot is. - Nem.
Anyám, odaadom Aniqnak a táskádat.
Elvette, ahogy azt vártam.
De most már rajta tartottam a szememet.
Isabel!
És el is tűnt.
Ne!
Ittam egy párat, és mindenhol kerestem.
- Te! - Én?
Én nem csináltam semmit.
Add vissza!
Most pedig következzen az örömanya köszöntője!
Ide a táskával!
Ne nyúljanak hozzá!
Az igazság pillanata.
Ha a drága fiam gázlángolni akart a pénzemért,
akkor az most kiderül.
Nincs csillag. Kicserélte a beszédet.
Lebukott. De nem, ő buktat el engem.
Pontosan ezt akarta: nyilvánosan lejáratni.
Ez nem az én beszédem! Az én beszédemen volt egy csillag!
Edgar kicserélte.
Az egészről Edgar tehet, a pirula,
a zene, a bádogember, a trambulin.
Meg mindenki, mindenhol.
Sajnos mentális zavarod van.
Vigyék el!
GYÁMSÁG ISABEL MINNOWS - ŐRÜLT
Ez nem az én beszédem.
Ha azt mondom, hogy kicserélték, akkor őrültnek néznek.
Ha felolvasom, amit ő írt, akkor is így járok.
Így a kisebbik rosszat választottam. Nem volt más hátra, csak előre.
„Annyi kapcsolat van az életben!
De csak egy-kettő marad meg.
Annyi fájdalom, viszály után
hirtelen jöhet a búcsúzás.
Igen, jöhet a búcsúzás.
Így becsüld meg szeretteidet!
Hiszen csak ők maradnak neked.
Ha megöregszel, megkopaszodsz,
ki látogat meg majd otthon?”
Mmm báp.
Bidi báp, dú-váp, dú-váp.
Ó, vá-há-há. Bidi báp, dú-váp, dú-váp.
Ó, igen. Ó, áhá.
Ó... Mmm báp.
Bidi báp, dú-váp, d-dú-váp.
Igen.
Uramatyám!
Nem csak hablatyoltál?
- A „MMMBop” szövegét mondtad? - Igen.
- Imádom a Hansont. - Tényleg?
Alexander odáig volt értük.
Mmm báp, bádá dú báp...
...báp dádá dú báp...
Na mindegy!
Máris elküldöm a megállapodást.
- Aztán a többit. - Bizony, a többit.
Azonnal átrágom magam a számokon.
Mennem kell, anya. Szia! Puszi!
Travis, mit akarsz?
Jó, tehát először azt hittem,
Edgar szőrén-szálán akar eltűnni.
Megjátssza a halálát, lenyúlja a pénzt.
De most már kapiskálom az igazságot.
Ó, valóban? Ezt fejtsd ki, kérlek!
Itt az ítélet, Paul Newman.
Hosszú lesz?
Szerintem Edgar elinflálta a „Bucifilisz” értékét azzal,
hogy a saját kamucégeivel vásárolt belőle.
És most igyekszel túladni rajta,
mert tudod, hogy hamarosan nyilvánosságra jut a halálhíre.
Aztán a lovettája egy petákot sem ér majd.
Ejha, meg kell mondjam,
a „Bucephalus” szó kiejtésén kívül
fején találtad a szöget.
Le vagyok nyűgözve. Nem mintha számítana.
Hogyne számítana. Azoknak, akik bíztak benned.
Azoknak, akik hittek a Buce... Bu... abban.
Bucephalus!
Ti gazdagok azt hiszitek, bármit megúszhattok, mi?
Mert ez így is van.
Travis! Fogadj el tőlem egy jótanácsot!
A ház mindig nyer.
Ez igazán nem szükséges.
Úgyhogy ne próbáld megverni a házat!
Legyél te a ház!
Ez király volt!
Tehát ott álltam. Kiküzdöttem magam a csapdájából.
De tudtam, hogy még nincs vége.
A pénzemet akarta.
És ahhoz el kellett tennie az útból.
És Edgar mindig bebiztosította magát.
Tudom, mire játszol, Edgar.
Ó, anyám! Paranoiás vagy. Tévképzeteid vannak.
Ne makacskodj, egyél a tortából!
Mit csináltál vele?
Különleges küldemény. Mr. Feng küldi önnek.
Köszönöm, nem kérem.
Mr. Feng azt mondta, a nemleges válasz ki van zárva.
És hogy ragaszkodik hozzá.
Először azt hittem, szó szerint odaragasztotta magát,
- de csak... - Én ehhez ragaszkodok:
fogd a jeges szemetet, és hőmérőzd meg magad vele alulról!
Most tűnés!
Torta!
Mmm. Báp.
Edgar aznap este meghalt.
Így hát tudom, ki ölte meg...
mert én tettem.
De csak mert a saját anyját akarta eltenni láb alól.
A torta célt tévesztett.
Várj, ezt te végig tudtad,
és mégis egész nap Grace-t gyanúsítottad? De miért?
Jézusom, nyughass már! Megijedtem. Nem tudod, milyen az?
Nem tudtam, hogy csak képzeltem-e az egészet.
Annyira összezavart!
Ha azt mondom, gyanítom, hogy Edgar kicserélte a gyógyszereimet,
szándékosan őrületbe kergetett, valamint gázlángolt...
még azt gondoljátok,
hogy ez a bolond vénasszony biztosan elvesztette az eszét.
Így elővettem a másik logikus gyanúsítottat, téged.
De ma délelőtt...
Eddig minden rendben.
Semmi fennakadás. Simán meglesz.
Most már muszáj lesz.
- Igen. - Most.
Sebastian.
Miért van nyitva az ajtó?
Hahó!
Ki van itt?
Kisfiam!
Megvagy!
POSTAI KÜLDEMÉNY
EDGAR ÉS GRACE ESKÜVŐJE
Látjátok? Tudtam, hogy jó szalvétát rendeltem.
- Az igen! - Edgar cserélhette ki.
Az egyetlen fiam ilyen kegyetlen volt.
Úristen! És én majdnem hozzámentem!
- Hozzámentél. - Ó, tényleg.
Miről maradtam le?
Isabel ölte meg Edgart.
Komolyan?
Jó. Akkor ennyi?
- Megoldottuk az ügyet? - Igen. Nyomozás lezárva.
Isabel ölte meg a saját fiát, aki önmagát ölte meg.
Várjunk!
Megvan a vallomás.
Tudom, csak...
A tortacsere a fogadáson történt?
Pont a szertartás után?
Igen, hányszor meséljem el, hogyan öltem meg a saját fiamat?
De nem te ölted meg.
- Ne! - Ne már!
Edgar a halála előtt hallucinált. Ami az ördöggyökér hatása.
- Így van. - És Travisnek hála...
Mit csináltam?
Biztosra tudjuk, hogy a hallucináció
a méreg bevitele után 15 perccel üt be.
Mellékhatás nem sok volt, csak pár nappali felriadás.
Miután Edgar megette a tortát,
volt még 90 percnyi táncikálás az afterparti előtt.
Nem stimmel az idő.
Jó, de lehet, hogy másféle méreg volt a tortában.
- Roxana nem evett a tortából. - Ez igaz.
Edgar megmondta, hogy nem szereti.
- Így van. - Oké.
Ha nem Isabel ölte meg Edgart, akkor ki?
Izzy? Itt vagy?
Howie, te vagy az?
Szia, szépségem!
A rendőrök? Miért értek ide ilyen hamar?
Végeztem a telefonálással, és felhívtam őket.
Jól van, emberek, úgy hallom, gyilkosság történt.
Igen. És az ara a tettes.
Ó, ne már!
A feliratot fordította: Alimuradov Dóra