Daudz labāk.
Par ko mēs runājam?
Jūs teicāt, ka redzējāt, kā notika slepkavība.
- Jā. - Un ka to neizdarīja Greisa.
Lai gan tieši jūs sākumā viņu apsūdzējāt.
Ja esmu tevi kaut kā aizskārusi - mea culpa.
Tātad...
Vai esat pārliecināta, ka redzējāt indēšanu?
Es zinu, ko redzēju.
Es jau zinu, ko jūs par mani domājat.
Ka esmu salta, augstprātīga, biedējoši skaista.
Taču būt Izabelai Minousai nav viegli.
Es esmu lepna sieviete, un šis ir bijis grūts gads.
Mans stāsts ir klasisks - pilns neziņas, paranojas
un grimšanas vājprātā.
IZABELA
Redziet, pagājušogad pēkšņi nomira mans vīrs.
Šodien neviena acs nepalika sausa, dārgais.
Tev tas būtu riebies.
- Māt, tu trīci. - Nē. Man viss ir labi.
Bet tad tev ir drebuļi. Ņem manu mēteli!
Nē. Beidz ņemties!
- Man viss ir labi. - Vēlies manu mēteli?
Nē. Es vēlos braukt prom,
lai nav jārunā ar vēl kādu senatora sievu.
Viņa ir satraukta kā todien, kad klubā sāka uzņemt itāliešus.
Kāpēc bija tik daudz puķu?
Nu, tāda ir tradīcija, māt.
Drīz tās būs mirušas kā tavs tēvs.
Izabela, varbūt atbrauc padzīvot pie mums?
Varēsim sērot visi kopā - kā ģimene.
Viņi par mani raizējās.
Ne bez iemesla. Es juku laukā.
Aleksander!
Tu nomiri miegā, bet man miega nav nevienā acī.
Edgars no mūsu ārsta man sagādāja miegazāles.
Taču tās nelīdzēja.
Baziliks, lauru lapas, selerijas... Nē, melnie pipari.
Jā. Nē, čili pulveris, čili pulveris.
Nē, karda... kardamons. Mums ir karijs.
- Mums ir... - Māt?
Jā, sveicināts.
Ir puspieci no rīta. Kāpēc tu esi augšā?
Kāpēc pats esi augšā?
Piecēlos, lai papeldētu, pirms atver biržu.
Tavas garšvielas nebija sarindotas pēc kārtas.
Tu piecēlies nakts vidū, lai sakārtotu manas garšvielas?
Tas bija absurds, es to sapratu. Taču, kā jau teicu, es esmu lepna.
Kādam tas bija jāizdara.
Tev to apteksni vajadzētu atlaist. Publiski, ja iespējams.
Es negribēju, lai Edgars zina, ka ciešu.
Taču ar katru dienu kļuva aizvien grūtāk izlikties,
- ka nekas nav noticis. - Tas ir viens un tas pats.
- Bucefāls ir digitālais dolārs. - Nē.
Dolārs ir valdības propaganda.
Uz tā taču ir prezidenta seja!
Bucefāls ir pārāks.
Māt? Māt, vai tu mani dzirdi?
Viņa ir kā uz citas planētas.
Ko? Nē. Man nepatīk, ka jūs runājat par politiku.
Tas ir bezgaumīgi.
Mēs runājām par manu kriptovalūtu.
Man nepatīk modes lietas - tosterkrāsnis, slinkiji, Maikls Bublē.
Lūdzu, ielej man dzērienu.
Izabela, tev jau ir - rokā.
Bet tas ir džins.
Un man negaršo džins.
- Nē, tev garšo. - Garšo gan.
Kad gaidīji Edgaru, tu to dzēri katru dienu.
Seagram's jums ar tēvu bija stopvārds.
Labi. Man džins garšo.
Un es jutu, kā viņi mani nosoda.
Viņu žēlums visu tikai pasliktināja. Un miegazāles aizvien nepalīdzēja.
Es sāku domāt, ka tiešām jūku prātā.
Nē, man nevar būt asistents ar breketēm.
Tā ir vājuma pazīme.
Lūdzu, vai pagriezīsi klusāk mūziku? Es nedzirdu savas domas.
Es nezinu, kas ir Roš Hašana, bet - nē, jūs nevarat dabūt brīvdienu.
Atvaino, kādu mūziku?
Tos briesmīgos bērnus, kas dzied nesakarīgus vārdus.
Atvainojos, es pārzvanīšu. Steidzamas darīšanas.
Viņi spocīgā manierē dzied to drausmīgo popdziesmu, kas patika tavam tēvam.
Ak, māt. Nekādas mūzikas nav.
Nu, tagad nav gan.
Paskaties uz sevi.
- Tu neguli. - Nē.
- Tu dzirdi to, kā nav. Kas... - Jā.
Kas ar manu māti notiek?
Tev bija baiss šoks. Neviens negaidīja, ka tēvs mirs tai aviokatastrofā.
Pag! Jūs teicāt, ka jūsu vīrs nomira miegā.
Viņš aizmiga, vadot savu lidmašīnu, kamēr viņa pasažieri kliedza,
traucoties pretī savai nāvei liesmās.
Taču tas nav svarīgi. Galvenais ir...
Ak dievs, ko tu dari?
Es darinu zārciņu Roksanai.
Galvenais ir tas, ka es Edgara acu priekšā sāku jukt prātā.
Un arī Henas, manas mīļās dīvaines, acu priekšā.
Un viņas viedoklis man ir augstāks par visu.
Pag, tiešām?
Es ne... Tu man to nebiji teikusi.
- Kā gan būtu varējusi pateikt? - Tā kā tagad.
Bet es nesaku to tev. Es saku viņiem.
Ko tu gribēji, lai daru?
Pasaku, ka esi man mīļa, tev tieši sejā, kad esam divatā?
- Tas būtu ļoti jauki. - Nē, tas ir absurds.
Esat domājusi parunāt ar psihoterapeitu?
Vai varbūt mācītāju.
Es Stambulā pazīstu lielisku šamani.
Viņš ir arī izcils tuvplāna erotiskais iluzionists.
Tiešām? Fascinējoši. Nē, paldies.
Jā, tas viss ir lieliski.
Un gribētos zināt, kas iluzionismu padara erotisku.
- Triki ar daiktu. - Labi. Jā.
Svarīgāk būtu atgriezties pie fakta, ka slepkavībai ir liecinieks.
Labi. Kamēr es juku prātā,
Edgars turpināja savu dzīvi.
Kur ir olīvas? Lenčs nevar būt bez olīvām.
Zaļās olīvas, melnās olīvas. Kur ir olīvas?
Es atvainojos. Kauleņi viņai ir ļoti svarīgi.
Tu esi klāt.
Māt, es ļoti vēlos, lai tu ar kādu iepazītos.
Minousas kundze.
Man ir liels prieks beidzot ar jums iepazīties.
Un man ir tik patīkami iepazīties ar tevi, Geila.
- Māt. - Kas ir?
Es tev teicu, ka viņu sauc Greisa.
Nē. Tu vakar, kad spēlējām skrablu, teici, ka...
Tas nav apspriežams.
Kur ir olīvas?
Kā gan es varēju kļūdīties? Tam nebija izskaidrojuma.
Māt, es ar kādu satiekos,
un es gribētu viņu ielūgt uz rītdienas lenču,
ja tev tas nebūs par grūtu.
Nu protams, ka nebūs. Es jau teicu, ka man viss ir labi.
Šī sieviete... Viņa man ir ļoti svarīga.
PILNĪGI ĶERTA
Un es zinu, ka arī viņa ļoti grib ar tevi iepazīties.
Viņu sauc...
GEILA
Uz kurieni viņa iet?
GREISA
Greisa. Sešu burtu vārds manam neprātam.
Tu tīšām mani apkauno.
Liecies mierā! Geila, Greisa...
Kāda starpība? Nevienu tas neuztrauc.
Mani uztrauc.
Mani arī.
Nu protams, Greisa.
Neņem viņu galvā!
Es mēģināju tev palīdzēt, taču tu esi trakāka par traku trusi.
Tas man patīk - mēles mežģis.
Trakāka par traku trusi.
Es jutos sagrauta, taču viņiem bija taisnība.
Un viss kļuva tikai sliktāk.
Ir atvests tas zobens, ko pasūtīji.
Zobens. Kāds zobens?
- Es neesmu pasūtījusi austrumnieku zobenu. - Diez vai to tā drīkst saukt.
Tā ir kļūda.
Jā, nu, uz kvīts ir tavs vārds.
Pircējs. Adresāts.
Es to vispār neatcerējos.
Ā, tas zobens.
Un ar to viss nebeidzās.
Izabela, es esmu vannā.
- Kāpēc tu pasūtīji bruņutērpu? - Es nepasūtīju.
Ārā ir pilns bruņutērps,
un es to pilnīgi noteikti neesmu pasūtījusi.
Vai varbūt tomēr?
Izabela?
Tu jūties labi?
Jo vispār man patlaban ir ļoti grūti.
Tāpēc es sev pateicu...
Savācies!
Labi.
Taču es nespēju savākties, tāpēc nolēmu padoties.
Kas te notiek?
To sauc par batutu.
Batuts?
Skaties! Skat, kā mammīte lēkā!
Mana māte nelēkā.
Paskaties uz Roksanu! Viņa ir šausmās un tūlīt apvemsies.
Šodien batuts, vakar bruņas un zobens...
Tu neatceries, ka būtu tos pasūtījusi, es taču redzu.
Es atsakos noskatīties, kā tu notriec visu,
ko tēvs smagā darbā radīja.
Tu pret mani esi ļoti agresīvs.
Tēvs ir miris.
Viņš gāja bojā aviokatastrofā, ietriecoties Adirondaka kalnos,
kur viņa pārogļotos kaulus, visticamāk, apgrauza vilki.
Tas nozīmē, ka sargāt šo ģimeni ir mans pienākums,
un to es arī darīšu.
Es runāju ar dr. Šūlkindu.
Viņš domā, ka mums jāsāk runāt par aizbildnību.
Aizbildnība!
Ar mani apietos kā ar bērnu. Mani kontrolētu. Tas būtu ļaunāk par nāvi.
Ko tu dari?
Tu sabrūc tik lēni.
Es zināju, ka dr. Šūlkinds būs kāzās.
Un, ja gribēju būt brīva, man viņam bija jāpierāda -
kaut kā -, ka man nekas nekaiš.
EDGARS & GREISA
Kaut pati par to nebiju pārliecināta.
Dr. Šūlkind!
Labvakar.
Ļoti priecājamies, ka varējāt mums pievienoties.
Edgars man stāsta, ka esat apsirgusi.
Bezmiegs, aizmāršība...
Nē, nepavisam. Patiesībā nekad neesmu jutusies labāk.
Kā iet jūsu...
"trim bērniem un nulle dzīvniekiem"?
Normāli.
Izabela, kas ir Geila?
Geila? Geila?
Salvetes taču pasūtījāt jūs.
EDGARA & GEILAS KĀZAS
Vai notikusi kāda kļūda?
Nē.
Tas mums ar jauno vedeklu ir tāds savs joks.
Kāds joks? Paskaidrojiet mums!
Ja vajadzīgs paskaidrojums, joks nav smieklīgs.
Labdien, Edgara mātes kundze.
- Jūsu dēlam aiz ādas ir kas nelabs. - Par ko jūs runājat?
- Par viņa kriptoblēdībām. - Kas jums ir zināms?
Netēlojiet muļķi! "Es esmu veca, traka kundzīte.
Kur ir manas atslēgas? Kā jāapietas ar telefonu?"
- Māt. - Viņš apčamdīja manu pēcpusi.
Jums pirkstos ir gredzeni?
Vai es asiņoju? Jo es jūtu asins garšu.
Bet, kad biju viņam iesitusi, man pielēca.
Kriptovalūta. Lūk, ar ko viss saistīts!
Pag! Paņemsim atpakaļ.
Kāds Edgara kriptolietām sakars ar jums?
Mans garīgais stāvoklis pasliktinājās,
un mana dēla reakcija uz to nebija līdzjūtība.
Viņš to izmantoja, lai savos nagos dabūtu manu naudu.
Tur nav loģikas.
Edgaram jau tāpat naudas bija vairāk, nekā cilvēks var iztērēt.
Taisnība. Mēs esam ļoti bagāti.
Reizēm es brīnos, kāpēc izpirkuma dēļ neesmu nolaupīta.
Nu beidziet. Edgars varbūt bija nedaudz apsēsts,
taču viņš nebija briesmonis.
Un tomēr viņš ir miris. Un kāds no mums viņu nogalināja.
Es zinu, ka tu tepat esi.
Es saožu vēmekļus un pistācijas?
Trāpīts. Pieķēri mani.
Es mēģināju noklausīties.
Jā, tu esi nemanāms kā saldējuma mašīna.
Nu?
Nu, neizskatās, ka tevi interesētu
Izabelas savērptais stāsts, ko?
Es arī bez Izabelas zinu, ka Edgars bija sliktais.
Jā, bet tu arī drusku velc uz slikto pusi, ne?
Tu droši vien saproti, ka zinu, kas tev padomā.
Mana galva domāta ne tikai sišanai.
Atvaino, man jāatbild.
Man arī jāatbild uz šo darba zvanu.
Vai jāpiezvana pašam.
- Runā! - Sveika, mamm.
Jums tiešām liekas, ka Edgaru interesēja jūsu nauda?
Man neliekas. Es zinu.
Pat mēģināju piezvanīt savam juristam, lai nodrošinātos.
Lai viņš man nekavējoties piezvana!
Bet izrādās, ka pusnaktī viņš nerunā.
Kas tur ir?
Sebastjan. Ko tu te dari?
Vai drīkstu ienākt?
Ko tu gribi?
Ko tu tagad dari?
Vai neredzat, ka esmu pēc jums kā traks?
Pilnīgi traks.
Ak, Sebij.
Tev nav ne jausmas, ko esmu pieredzējusi, kā esmu cietusi.
Ņem mani! Ņem mani tūlīt!
Nu, es negribētu jums neko uzspiest.
Vienosimies par stopvārdu? Tam jābūt tādam, ko jūs neaizmirstu.
Piemēram...
jūsu nelaiķa vīra zirga vārds.
Kāds tas bija?
- Aleksandera zirga vārds? - Jā.
Nu taču, jums jāatceras. Kā to sauca?
Vai tevi atsūtīja Edgars?
Noteikti ne.
Viņš domā, ka es zaudēju prātu, un atsūtīja tevi pēc pierādījumiem.
Nu gan! Jūs esat traka?
Vai es izskatos traka?
Vai tas ir samuraju zobens?
Nē. To tā vairs nedrīkst saukt.
Pasaki Edgaram, ka viņš var mani uzskatīt par pilnīgi ķertu,
taču mana nauda ir mana! Mana!
Acīmredzams, ka Edgars atsūtīja savu labāko draugu
un biznesa partneri mani savaldzināt.
Kas ir?
Ak dievs. Jūs esat tādi svētuļi.
Ziniet, viņam var būt tuvplāna erotiskais iluzionisms,
man nevar būt nekas.
Tas ir ļoti neparasts.
Taču notikušais man lika justies neomulīgi.
Kāzu rītā es staigāju ka pa naža asmeni.
Tā ir tev.
Matadata. Dzimtas dārgums.
Šo matadatu ir valkājušas piecu paaudžu Minousu līgavas.
Nolieciet to te.
Pirmslaulību līgums. Edgars gribēja manu naudu!
Un, ja, nedod dievs, savējo viņš zaudētu tai stulbajā piramīdas shēmā,
viņa nabaga - burtiskā nozīmē nabaga - līgava paliktu bez nekā.
Došu padomu.
Ir svarīgi, ka tu to paraksti,
lai arī kādas būtu tavas un Edgara attiecības.
Tu dabūsi...
vienu miljonu dolāru.
Paraksti!
Pag, jūs gribējāt man palīdzēt?
Nu protams. Tu tagad esi Minousa.
Mēs par savējiem rūpējamies.
Oho! Paldies jums.
- Taču es paturēju savu uzvārdu. - Ko?
Man jāsavācas.
Tā, kur mēs palikām?
Mēs lietojam vienas miegazāles.
Tās nav miegazāles.
Nē, gluži otrādi. Tas ir aderols.
Aderols?
Neļauj iemigt visu nakti.
Miegazāles. Pārsmieties var!
Es nebiju gulējusi jau mēnešiem. Bet manas zāles?
Aderols? Nemūžam.
Bet tās ir identiskas.
Tabletes man sagādāja Edgars.
Ak, māt. Nekādas mūzikas nav.
Tu neatceries, ka būtu tos pasūtījusi, es taču redzu.
Vai notikusi kāda kļūda?
Es tev teicu, ka viņu sauc Greisa.
Tu tīšām mani apkauno.
Es mēģināju tev palīdzēt, taču tu esi trakāka par traku trusi.
Tas bija Edgars. Pie visa bija vainīgs viņš.
Skaties! Šīs ir miegazāles, ko tu man devi.
Šis ir aderols.
Paskaties. Tabletes ir pilnīgi vienādas. Paskaidro!
Ak, māt. Tabletes nepavisam nav vienādas.
Šī tablete taču ir gaiši zila, turpretī šī - tumši.
Tev viss ir sajucis.
- Pasauksim dr. Šūlkindu. - Nē. Nē, man nekas nekaiš. Nekas.
Es redzu. Es redzu.
Tās ir pavisam atšķirīgas. Nesaprotu, kā nepamanīju agrāk.
Māt, šodien ir manas kāzas.
Tu esi droša, ka ar savu tostu Greisu neapkaunosi?
Tevi jau tā uztrauc publiska uzstāšanās.
Man viss ir labi. Es savu runu jau izdrukāju.
Turies pie rakstītā!
Viņš meloja. Citādi nevarēja būt.
Un kāpēc piepeši tāda interese par manu tostu?
Nu protams! Lai es kristu apsmieklā!
Viņš gribēja mani apkaunot
un pierādīt dr. Šūlkindam, ka esmu vājprātīga.
Tāpēc es izliku lamatas.
Ja viņš manu runu sagrozīs, es to uzreiz redzēšu.
Kundze? Līgavaiņa māte. Vai varam jūsu somiņu iedot kādam paturēt?
Es varu paturēt.
- Un varbūt arī ķirzaku? - Nē.
Māt, ļauj man tavu somiņu iedot Anīkam.
Viņš paņēma manu somiņu - kā jau domāju.
Taču es biju viņu atmaskojusi un neizlaidu somiņu no acīm.
Izabela.
Un piepeši viņš pazuda.
Nē.
Es pāris glāzes iedzēru un visur viņu izmeklējos.
- Jūs! - Es?
O, es neko nedarīju.
Dodiet to man!
Pienācis laiks līgavaiņa mātei teikt dažus vārdus.
Dodiet man somiņu.
Neaiztieciet!
Patiesības mirklis.
Ja mans mīļais dēls ar mani manas naudas dēļ tiešām manipulē,
es tūlīt to skaidri sapratīšu.
Zvaigznes nav! Viņš ielicis citu runu.
Man viņš bija rokā. Taču nē, bija otrādi.
Publisks skandāls bija tieši tas, ko viņš vēlējās.
Šī nav mana runa! Uz manas runas bija zvaigzne.
Edgars runas samainīja.
Izrādās, pie visa ir vainīgs Edgars - pie tabletēm,
mūzikas, metāla cilvēka, batuta.
Pie cilvēkiem visās malās.
Diemžēl tu esi garīgi slima.
Aizvediet viņu.
AIZBILDNIS IZABELA MINOUSA - VĀJPRĀTĪGA
Tā nav mana runa!
Ja pateikšu, ka runas samainītas, šķitīšu vājprātīga.
Ja nolasīšu to, ko viņš man sarakstījis, rezultāts būs tas pats.
Tāpēc es izvēlējos mazāko no diviem ļaunumiem. Vienīgo izeju.
"Šajā dzīvē ir tik daudz attiecību.
Tikai pāris būs paliekošas.
Cilvēks cieš no sāpēm un nesaskaņām,
bet atliek pagriezt muguru, un tās tik ātri pazūd.
Jā, tik ātri pazūd.
Tāpēc turies pie tiem, kas tiešām rūpējas.
Beigās viņi tev būs vienīgie.
Un, kad novecosi un tev sāks izkrist mati,
vai vari pateikt, kurš vēl par tevi rūpēsies?
Mmm-bop.
Bidī-bop, dū-ap, dū-ap.
O, vā-ha-hā. Bidī-bop, dū-ap, dū-ap.
O jē. O, ahā.
O... Mmm-bop.
Bidī-bop, dū-ap, dū-ap.
Jē."
Ak dievs.
Tā nebija tukša vervelēšana?
- Un tie ir "MMMBop" vārdi? - Jā.
- Man patīk Hanson. - Tiešām?
Aleksanders viņus dievināja.
Mmm-bop, bada dū-bop...
...bop, dadā, dū-bop
Labi.
Tūlīt nosūtīšu attiecīgos līguma punktus.
- Vēlāk turpināsim. - Jā, vēlāk turpināsim.
Es nekavējoties sākšu apstrādāt datus.
Man jābeidz, mamm. Atā. Bučas.
Trevis, ko tu gribi?
Labi, sākumā...
Jā, man likās, ka Edgars mēģinās aizlaisties ar visu naudu.
Vilto savu nāvi, nozog naudu.
Bet tagad sāk likties, ka esmu uzodis īsto blēdību.
Ak tā? Apgaismo mani.
- Nu, te būs spriedums, Pol Ņūmen. - Cik ilgi būs jāgaida?
Izskatās, ka Edgars mākslīgi palielināja
"busifilisa" vērtību, ieguldot līdzekļus fiktīvās kompānijās.
Un tagad tu steidzīgi gribi visu pārdot,
jo zini, ka drīz visi uzzinās - viņš atstiepis kājas.
Un tad viņa monētiņa būs vēl nevērtīgāka par Moviepass.
Oho! Jāsaka, ka, neskaitot to, cik dīvaini tu izrunāji vārdu "bucefāls",
viss bija pilnīgi pareizi.
Esmu pārsteigts. Lai gan tam nav nozīmes.
Skaidrs, ka ir! Tas ir svarīgi cilvēkiem, kas tev uzticējās!
Tiem, kas ticēja tam bucep... bu... Tam tur.
Bucefālam.
Jūs, bagātnieki, domājat, ka vienmēr izspruksiet, ko?
Tāpēc, ka to varam.
Trevis. Došu nelielu padomu, ja drīkstu.
Kazino vienmēr uzvar.
Tev tas nav jādara.
Tāpēc necenties kazino apspēlēt.
Par kazino ir jākļūst pašam.
Tas bija kolosāli!
Nu lūk. Biju tikusi laukā no viņa lamatām. Taču zināju - viņš nepadosies.
Viņš joprojām gribēja manu naudu.
Lai pie tās tiktu, viņam bija mani jādabū nost no ceļa.
Un Edgaram uz uzvaru vienmēr bija divi ceļi.
Esmu atkodusi tavas spēlītes, Edgar.
Ak, māt. Tu esi paranoiķe. Tev tā ir mānija.
Beidz tiepties un uzēd torti!
Ko tu ar to esi izdarījis?
Īpašā piegāde. Fenga kungs grib, lai pagaršojat.
Nē, paldies.
Fenga kungs teica, ka noraidījumu nedrīkstu pieņemt.
Viņš teica: nekādus nē.
Sākumā nesapratu, ko viņš ar to domā, bet tad pēc konteksta sapratu,
- ka viņš gribēja, lai... - Te tev būs konteksts.
Iebāz to auksto uzkodu sev pēcpusē un dari kā ezītis, bingpuisīt.
Zūdi miglā.
Torte.
Mmm. Bop.
Tovakar vēlāk Edgars nomira.
Tāpēc, redziet, es zinu, kurš viņu nogalināja...
jo tā biju es.
Bet tikai tāpēc, ka viņš mēģināja nogalināt pats savu māti.
Vienkārši torte sasniedza nepareizo mērķi.
Tā, pag! Jūs to zinājāt
un vienalga visu dienu vainojāt Greisu? Kāpēc?
Ak dievs, nomierinieties! Man bija bail. Jums nekad nav bijis bail?
Un es nebiju droša, vai neesmu visu iztēlojusies.
Viņš man bija galīgi sajaucis galvu.
Ja es jums būtu pateikusi: "Man ir aizdomas,
ka Edgars man deva citas zāles,
speciāli mēģināja mani iedzīt vājprātā un manipulēt ar mani,"
jūs nodomātu, ka vecā trakā tantīte,
kuru jūs visi aprunājāt, tiešām ir vājprātīga.
Tāpēc es izvēlējos nākamo loģiskāko aizdomās turamo - tevi.
Bet vēlāk tai rītā...
Viss iet gludi.
Aizķeršanos vēl nav. Mums izdosies.
Tam ir jānotiek tūlīt.
- Jā. - Tūlīt!
Te Sebastjans.
Kāpēc tās durvis ir vaļā?
Ei!
Vai tur kāds ir?
Mans dēls.
Noķēru!
PASTS IZABELA MINOUSA
EDGARA & GREISAS KĀZAS
Redzat? Es zināju, ka esmu pasūtījusi pareizās salvetes.
- Velns! - Edgars tās bija samainījis.
Mans vienīgais dēls bija nežēlīgs jau no paša sākuma.
Ak mans dievs! Neticami, ka gandrīz ar viņu apprecējos.
- Tu ar viņu apprecējies. - Ā, jā.
Ko palaidu garām?
Edgaru nogalināja Izabela.
Tiešām?
Labi. Nu, tad viss?
- Mēs visu atrisinājām? - Jā. Lieta izbeigta.
Izabela nogalināja savu vienīgo dēlu, kurš arī nogalināja sevi pats.
Paga.
Mums ir atzīšanās.
Es zinu, vienkārši...
Samainītie tortes gabali. Tas notika mielastā?
Uzreiz pēc ceremonijas?
Jā. Cik reižu man jums jāskaidro, kā nogalināju pašas dēlu?
Jūs viņu nenogalinājāt.
- Nē. - Nē!
Edgaram pirms nāves bija halucinācijas - velnābola simptoms.
- Pareizi. - Un, pateicoties Trevisam...
Ko es izdarīju?
Mēs skaidri zinām, ka halucinācijas sākas
kādas 15 minūtes pēc indes iedzeršanas.
Blakņu nav pārāk daudz, izņemot murgus dienas laikā.
Bet pēc tortes vēl pusotru stundu bija dejas, un tikai tad sākās afterpārtija.
Nesaskan laiks.
Labi, bet tortē varēja būt cita inde.
- Roksana torti neēda. - Taisnība.
Edgars skaidri pateica, ka torte viņai negaršo.
- Negaršoja. - Labi.
Ja Edgaru nenogalināja Izabela, kurš tad?
Izij? Tu te esi?
Vai tas ir Hauijs?
Sveika, daiļā!
Policija? Kāpēc viņi tik ātri ir klāt?
Es pabeidzu kārtot lietas un piezvanīju.
Nu tā! Man teica, ka te notikusi slepkavība.
Jā. Un to pastrādāja līgava.
Nu beidziet!
Tulkojis Imants Pakalnietis