Det var bättre.
Vad pratar vi om?
Du sa att du såg mordet ske.
- Ja. - Och att det inte var Grace.
Trots att det var du som anklagade henne från första början.
Om jag på nåt vis har upprört er, mea culpa.
Så...
Är du säker på att du bevittnade själva förgiftningen?
Jag vet vad jag såg.
Jag vet vad ni alla tänker om mig. Kylig, dryg, skrämmande vacker.
Men det är inte lätt att vara Isabel Minnows.
Jag är en stolt kvinna och det har varit ett svårt år.
Min är en klassisk historia full av spänning, paranoia
och fritt fall in i galenskapen.
Ni förstår, förra året dog min man väldigt plötsligt.
Inte ett torrt öga i sikte i dag, raring.
Du hade avskytt det.
- Mor, du skakar. - Nej. Jag mår bra.
Då darrar du. Här, ta min rock.
Nej. Sluta dalta.
- Jag mår bra. - Vill du ha min kappa?
Nej. Jag vill gå nu
innan jag behöver prata med fler senatorsfruar.
Hon är mer upprörd än när vår country club öppnades för italienare.
Varför var det så mycket blommor?
Det är traditionsenligt, mor.
De är snart lika döda som er far.
Isabel, du kan väl komma och bo hos oss ett tag?
Vi kan sörja tillsammans som familj.
De var oroliga för mig.
Och det med rätta. Jag var i upplösningstillstånd.
Alexander.
Du dog i sömnen och själv kan jag inte få nån.
Edgar skaffade mig sömntabletter från vår läkare.
Men de hjälpte inte.
Basilika, lagerblad, selleri... Nej, svartpeppar.
Ja. Nej, chilipulver, chilipulver.
Nej, karde... kardemumma. Vi har curryn.
- Vi har... - Mor?
Ja, hej.
Klockan är halv fem på morgonen. Varför är du vaken?
Jag ska simma mina morgonlängder innan börserna öppnar.
Dina kryddor är i oordning.
Vaknade du mitt i natten för att organisera mina kryddor?
Det var absurt, det visste jag. Men som sagt, jag är en stolt kvinna.
Nån måste ju göra det.
Du borde sparka den där husan. Offentligt, om möjligt.
Jag ville inte att Edgar skulle veta att jag led.
Men för varje dag blev det allt svårare
- att hålla masken. - De är samma sak.
- Bucephalus är digitala dollar. - Nej.
En dollar är en bit statlig propaganda.
Den är ju stämplad med en presidents ansikte.
Bucephalus är överlägsen.
Mor? Mor, hör du mig?
Hon är som på en annan planet.
Vad? Nej. Jag tycker inte om när ni pratar politik.
Det är taktlöst.
Vi pratade om min kryptovaluta.
Jag tycker inte om modeflugor, rostugnar, trappfjädrar, Michael Bublé.
- Var snäll och häll upp en drink åt mig. - Isabel, du har en i handen.
Men det är gin.
Och jag tycker inte om gin.
- Det gör du definitivt. - Jo, det gör du.
Du drack det dagligen när du väntade Edgar.
Du sa att ditt stoppord med far var "Seagram's."
Visst. Jag tycker om gin.
Jag kunde känna deras fördömande.
Deras ömkan gjorde det bara värre. Och sömntabletterna hjälpte inte alls.
Jag började tro att jag verkligen höll på att bli galen.
Nej, jag kan inte ha en assistent med tandställning.
Det är ett tecken på svaghet.
Kan du vara snäll och dämpa musiken? Jag hör inte mig själv tänka.
Jag vet inte vad Rosh Hashanah är, men nej, du kan inte få ledigt.
Förlåt. Vilken musik?
De där hemska barnen som sjunger rappakalja.
Ursäkta. Jag ringer tillbaka.
Det är en gripande tolkning av den där hemska popsången din far gillade.
Åh, mor. Det finns ingen musik.
Nej, inte nu.
Se på dig.
- Du sover inte. - Nej.
- Nu hör du saker. Vad... - Ja.
Vad händer med min mor?
Du har lidit en hemsk chock.
- Ja. - Ingen förväntade sig att far skulle dö...
- Nej. - ...i flygplanskraschen.
Vänta lite. Du sa att din man dog i sömnen.
Han somnade när han flög sitt plan medan hans passagerare skrek
då de störtade mot en eldig död från himlen.
Men det hör inte hit. Det viktiga här är...
Herregud, vad gör du?
Jag gör bara en liten kista till Roxana.
Det viktiga är att jag höll på att gå upp i limningen framför Edgar.
Och Hannah, min rara tokstolle.
Och jag värderar hennes åsikt högre än nån annans.
Vänta, gör du?
Det har du aldrig sagt förut.
- Hur skulle jag kunna det? - Du gjorde just det.
Men inte till dig. Jag säger det till dem.
Vad vill du att jag ska göra?
Säga att jag bryr mig om dig, öga mot öga, när vi är ensamma?
- Det vore fint. - Nej, det är absurt.
Har du övervägt att tala med en terapeut?
Eller kanske en präst?
Jag känner en underbar shaman i Istanbul.
Han är också en utomordentlig erotisk magiker.
Verkligen? Fascinerande. Nej, tack.
Okej, allt det där är toppen.
Jag är lite nyfiken på vad som gör magin erotisk?
- Han gör pick-trick. - Okej. Ja.
Det viktiga är, kan vi snälla återgå till mordbevittnandet?
Okej. Medan jag höll på att gå upp i limningen,
gick Edgar vidare.
Var är oliverna? Ingen lunchbjudning utan oliver.
Gröna oliver. Svarta oliver. Var är oliverna?
Jag ber om ursäkt för henne. Hon är väldigt förtjust i stenfrukter.
Ni har anlänt.
Mor, det är nån jag gärna vill att du träffar.
Mrs Minnows,
det är ett sånt nöje att äntligen få göra er bekantskap.
Och det är så förtjusande att träffa dig, Gail.
- Mor. - Vad?
Jag sa ju att hon heter Grace.
Nej, du... du sa i går kväll när vi spelade Alfapet att...
Det här är inget att diskutera.
Var är oliverna?
Hur kunde jag missta mig så? Det gick inte ihop.
Mor, jag har börjat sällskapa med nån,
och jag vill bjuda hit henne på lunch i morgon,
om du tror att du orkar det.
Självklart gör jag det. Jag har ju sagt att jag mår bra.
Den här kvinnan betyder allt för mig.
GALEN
Och jag vet att hon verkligen vill träffa dig också.
Hon heter...
Vart ska hon?
Grace. Ett ord på fem bokstäver för min galenskap.
Du skämmer ut mig avsiktligt.
Åh, snälla. Gail. Grace.
Vad spelar det för roll? Ingen bryr sig.
Jag bryr mig.
Jag också.
Självklart gör du det, Grace.
Ignorera henne.
Jag har försökt hjälpa dig,
men jag är rädd att du är galnare än en galen hattmakare på ett hattmakeri.
Det gillar jag, för det är en tungvrickare.
Galnare än en galen hattmakare på ett hattmakeri.
Jag var förkrossad, men de hade rätt.
Och saker blev bara allt värre.
Svärdet du beställde är här.
Svärd? Vilket svärd?
Jag har inte beställt ett orientaliskt svärd.
Du kan nog inte kalla det för det.
Det är ett misstag.
Ditt namn står på fraktsedeln.
Köpt av. Skickat till.
Jag hade inget minne av det.
Det svärdet.
Och det slutade inte.
Isabel, jag ligger i badet.
- Varför har du beställt en rustning? - Det har jag inte.
Det finns en komplett rustning där ute, och jag har då rakt inte beställt den.
Eller har jag det?
Isabel?
Mår du bra?
För jag har det faktiskt väldigt jobbigt.
Så jag sa till mig själv...
Skaka av dig det.
Okej.
Men jag kunde inte skaka av mig så jag beslöt att ge vika för det.
Vad är allt det här?
Det kallas för studsmatta.
Studsmatta?
Titta. Titta när mamma hoppar.
Modern jag känner studsar inte.
Titta på Roxana. Hon är förödmjukad. Hon är bokstavligen på väg att kräkas.
I dag är det en studsmatta. I går var det en rustning, ett svärd.
Du minns inte att du beställt nåt av det här, det ser jag.
Jag vägrar stå och se på när du kastar bort allt
som far jobbade så hårt för att skapa.
Du är väldigt stridslysten mot mig.
Far är död.
Han dog i flygplanskraschen i Adirondackbergen,
där hans förkolnade ben troligen tuggades upp av vargar.
Således är det mitt jobb att ta hand om den här familjen,
och det ska jag göra.
Jag har talat med dr Shulkind.
Han tycker det är dags att vi diskuterar ett förvaltarskap.
Ett förvaltarskap.
Jag skulle bli behandlad som ett barn. Kontrollerad. Värre än döden.
Vad gör du?
Du kollapsar så långsamt.
Jag visste att dr Shulkind skulle vara på bröllopet.
Och om jag ville ha min frihet måste jag bevisa för honom,
på nåt vis, att jag var vid sunda vätskor.
Även om jag inte var säker på det.
Dr Shulkind.
God kväll.
Vi är så glada att ni kunde komma i helgen.
Edgar säger att ni känt er krasslig.
Sömnbesvär. Glömska.
Nej, inte alls, Jag har faktiskt aldrig mått bättre.
Hur mår era...
..."tre barn och noll husdjur"?
Bara bra.
Isabel, vem är Gail?
Gail? Gail?
Du designade väl servetterna?
EDGAR & GAILS BRÖLLOP
Har det skett nåt misstag?
Nej.
Det var ett internt skämt med min nya svärdotter.
Vadå för skämt? Förklara det för oss.
Ett skämt är inte roligt om man måste förklara det.
Hej, mrs Edgars mor.
Din son har nåt fuffens för sig.
Vad pratar du om?
- Hans kryptokomplott. - Vad vet du?
Spela inte dum. "Åh, jag är den galna gamla tanten.
Var är mina nycklar? Hur funkar en telefon?"
- Mor. - Han tafsade på min bak.
Har du dina ringar på dig?
Blöder jag? För jag känner blodsmak.
Men efter att jag slog honom, slog det mig.
Kryptovaluta. Det är vad allt det här handlar om.
Vänta. Backa lite.
Vad har Edgars kryptogrejer med dig att göra?
Mitt mentala tillstånd förvärrades,
och min sons respons på det var inte sympati.
Han använde det bara som en chans att sätta klorna i mina pengar.
Det går inte ihop.
Edgar hade redan mer pengar än nån man nånsin kunde spendera.
Det är sant. Vi är Getty-rika.
Ibland undrar jag varför jag inte har kidnappats?
Snälla. Edgar må ha varit lite tvångsmässig,
men han var inget monster.
Och ändå är han död. Och en av oss här dödade honom.
Jag vet att du är där.
Jag känner doften av spya och pistagenötter?
Touché. Du kom på mig.
Jag lyssnade lite tjuv.
Ja, du smyger lika bra som en glassbil.
Så...
Du verkar inte särskilt intresserad
av Isabells skrönor där uppe, va?
Jag behöver inte höra av Isabel att Edgar var en ful fisk.
Visst, men du är väl också lite av en ful fisk?
Du kan nog gissa att jag vet vad du sysslar med.
Den här godingen gör mer än att bara få smäll.
Ursäkta, jag måste ta det här.
Jag måste också ta det här affärssamtalet.
Eller ringa det.
- Låt höra. - Hej, mamma.
Så du tror verkligen att Edgar var intresserad av dina pengar?
Inte tror. Jag vet.
Jag ringde till och med min advokat för att se till att jag var skyddad.
Be honom ringa mig omedelbart.
Men han tar visst inte samtal mitt i natten.
Vem där?
Sebastian, vad gör du här?
Får jag komma in?
Vad vill du?
Vad i hela friden gör du?
Ser du inte att jag är galen i dig?
Helt galen i dig.
Åh, Sebby.
Du anar inte vad jag har gått igenom, hur jag har lidit.
Ta mig. Ta mig nu.
Alltså, jag vill inte tvinga in dig i nåt.
Vad sägs om ett stoppord? Nåt du aldrig skulle glömma.
Nåt som...
...namnet på din avlidne makes häst.
Vad var det igen?
- Alexanders häst? - Ja.
Seså, du måste minnas. Vad hette den?
Har Edgar skickat hit dig?
Absolut inte.
Han tror att jag håller på att bli galen och du är här för att bevisa det.
Vad i hela världen? Är du galen?
Ser jag galen ut?
Är det ett samurajsvärd?
Nej, man får inte kalla det så längre.
Säg du till Edgar att han må tro att jag är en fullständig knäppgök,
men att mina pengar är mina. Mina!
Uppenbarligen skickade Edgar sin bästa vän och affärspartner för att förföra mig.
Vad?
Åh, gud. Ni är så pryda allihop.
Jag menar, han får ha erotisk magi och jag får inget.
Det är verkligen enastående.
Men alltihop gjorde mig illa till mods.
Morgonen innan bröllopet gick jag som på nålar.
Den här är till dig.
Hårnål. Familjeklenod.
Den här hårnålen har burits av fem generationer Minnows-brudar.
Du kan lägga den där.
Äktenskapsförord. Edgar var ute efter mina pengar.
Och om han förlorade alla sina med det där idiotiska digitala Ponzibedrägeriet,
skulle hans stackars brud lämnas tomhänt.
Ett litet råd.
Det är viktigt att du skriver på det här.
Oavsett vad som händer mellan dig och Edgar,
så får du...
...en miljon dollar.
Skriv på.
Vänta, försökte du hjälpa mig?
Självklart. Du är en Minnows nu.
Vi tar hand om de våra.
Wow. Tack.
- Men jag behöll mitt efternamn. - Vad?
Jag behöver en minut.
Okej, var var vi?
Vi tar samma sömntabletter.
De där är inga sömntabletter.
Tvärtom. Det är Attentin.
Attentin?
De håller dig vaken hela natten.
Sömntabletter. Gud, så roligt.
Jag hade inte sovit på månader. Men mina sömntabletter?
Attentin? Det var inte möjligt.
Men de är identiska.
Det var Edgar som gav mig tabletterna.
Åh, mor, det finns ingen musik.
Du minns inte att du beställt nåt av det här, det ser jag.
Har det skett nåt misstag?
Jag sa ju att hon heter Grace.
Du skämmer ut mig avsiktligt.
Jag har försökt hjälpa dig men du är galnare
än en galen hattmakare på ett hattmakeri.
Det var Edgar. Han låg bakom alltihop.
Titta, det här är en av sömntabletterna du gav mig.
Det här är en Attentin.
Se på dem, de är exakt likadana. Förklara det.
Åh, mor. De här tabletterna är inte alls likadana.
Den här tabletten är ljusblå, och den här är mörkblå.
Du vet varken ut eller in.
- Låt oss hämta dr Shulkind. - Nej. Nej, jag mår bra. Jag mår bra.
Jag ser det.
De är så olika, jag vet inte varför jag inte såg det förut.
Mor, det här är min bröllopsdag.
Är du säker på att du inte kommer genera Grace och mig under ditt tal?
Du är redan så nervös över att tala offentligt.
Det går bra. Jag har redan skrivit ut mitt tal.
Håll dig till utskriften.
Han ljög. Så måste det vara.
Och varför det plötsliga intresset för mitt tal?
Självklart, för det offentliga spektaklet.
Han ville genera mig
och bevisa för dr Shulkind att jag var galen.
Så jag gillrade en fälla.
Om han mixtrade med mitt tal, skulle jag veta det.
Ma'am? Mor till brudgummen.
Kan vi be nån hålla er väska?
Jag kan hålla väskan.
- Och kanske ödlan. - Nej.
Mor, låt mig ge din väska till Aniq.
Han tog min väska, precis som jag väntat mig.
Men jag hade mina aningar. Jag släppte den inte ur sikte.
Isabel.
Och sen plötsligt var han borta.
Nej.
Så jag drack några drinkar och letade överallt efter honom.
- Du. - Jag?
Jag gjorde inget.
Ge mig den.
Det är nu dags för brudgummens mor att säga några ord.
Ge mig väskan.
Rör den inte.
Sanningens ögonblick.
Om min kära son manipulerade mig för mina pengar,
skulle jag säkert få veta det.
Ingen stjärna. Han hade bytt ut talet.
Jag hade satt dit honom. Men nej, han hade satt dit mig.
Han ville göra mig till åtlöje offentligt.
Det här är inte mitt tal! Mitt tal var märkt med en stjärna.
Edgar bytte ut talet.
Det har varit Edgar hela tiden, tabletterna,
musiken, metallmannen, studsmattan.
Alla människor överallt.
Dessvärre är du mentalsjuk.
För bort henne.
FÖRVALTARE ISABEL MINNOWS - GALEN
Det är inte mitt tal.
Om jag sa att mitt tal var utbytt skulle jag verka galen.
Om jag läste vad han skrivit åt mig, skulle jag möta samma öde.
Så jag valde det minst onda alternativet. Enda vägen ut var att gå igenom.
"Man har så många relationer i detta liv. Bara en eller två kommer att bestå.
Man går igenom all smärta och alla stridigheter,
sen vänder man ryggen till och de försvinner så fort.
Ja, så fort.
Så håll fast vid dem som verkligen bryr sig.
I slutet är de de enda som kommer att finnas där.
Och när du blir gammal och börjar tappa håret,
kan du säga mig vem som fortfarande kommer att bry sig?"
XX Mmm bop.
Biddy bop, doo-wop, doo-wop.
Oh, wah-ha-ha. Biddy bop, doo-wop, doo-wop.
Oh, yeah. Oh, uh-huh.
Oh... Mmm bop.
Biddy bop, doo-wop, d-doo-wop.
Yeah.
Herregud.
Var det inte bara babbel?
- Och det är texten till "MMMBop"? - Ja.
- Jag älskar Hanson. - Gör du?
Alexander älskade dem.
Hur som haver.
Jag skickar dig dem direkt.
- Mer följer. - Ja, mer följer.
Jag ska räkna på det på studs.
Måste sluta, mamma. Hej då. Puss.
Travis, vad vill du?
Okej, så till en början...
Ja, jag trodde att Edgar försökte genomföra nåt slags bedrägeri.
Man fejkar sin död, stjäl pengarna.
Men nu tror jag att jag luskat ut det verkliga bedrägeriet.
Jaså. Upplys mig.
Här har du domen, Paul Newman.
Hur lång tid kommer det här ta?
Edgar verkar ha pumpat upp värdet
på "Busyphilis" genom att investera sina egna tillgångar genom skalföretag.
Och nu försöker du förtvivlat att sälja alltihop,
för du vet att det kommer att bli känt att han bitit i gräset.
Och då blir hans lilla mynt värt mindre än en biobiljett.
Wow, jag måste säga,
förutom ditt feluttal av Bucephalus,
att det var helt korrekt.
Väldigt imponerad. Inte för att det spelar nån roll.
Visst gör det det. Det spelar roll för dem som litade på dig.
Det spelar roll för dem som trodde på Bucep... Bu... grejen.
Bucephalus.
Ni krösusar tror att ni kan komma undan med vad som helst.
För att vi kan det.
Travis. Ett litet visdomsord, om du tillåter.
Huset vinner alltid.
Du behöver inte göra så.
Så, försök inte slå huset.
Bli huset.
Det var grymt.
Så där var jag. Jag hade slingrat mig ur hans lilla fälla.
Men jag visste att han inte skulle ge upp.
Han ville fortfarande åt mina pengar.
Han måste få mig ur vägen för att få dem.
Och Edgar hade alltid två sätt att vinna.
Jag vet vad du sysslar med, Edgar.
Åh, mor. Du är paranoid. Du har vanföreställningar.
Sluta vara obstinat och ät lite tårta.
Vad har du gjort med den?
Specialleverans. Mr Feng vill att du smakar på det här.
Nej, tack.
Mr Feng sa att jag inte fick godta ett nej.
Han sa inga avslag.
Först förstod jag inte, men sammanhanget blev en ledtråd,
- och han ville bara... - Här är en ledtråd.
Kör upp din kalla dessert i gumpen och gör som ett träd, bing-pojken.
Gå din väg.
Tårta.
Edgar dog senare den kvällen.
Så, ni förstår, jag vet vem som dödade honom,
för det var jag.
Men bara för att han försökte döda sin egen mor.
Tårtan nådde bara fel måltavla.
Så, vänta, du visste det här
och anklagade ändå Grace hela dagen? Varför?
Gud, lugna dig. Jag var rädd. Har du aldrig varit rädd?
Och jag visste inte om jag inbillade mig alltihop.
Han hade förvirrat mig så.
Hade jag sagt till er att jag misstänkte att Edgar bytt ut mina läkemedel
och avsiktligt gjort mig galen, manipulerat mig,
så hade ni tänkt att den knäppa gamla tanten
som ni alla har pratat om bevisligen var galen.
Så jag valde den näst mest logiska misstänkta, som var du.
Men senare i morse...
Allt går som smort.
Inga problem än. Vi fixar det här.
Det måste ske nu.
- Ja. - Nu.
Det är Sebastian.
Varför är dörren öppen?
Hallå?
Är det nån där inne?
Min son.
Där fick jag dig!
EDGAR OCH GRACES BRÖLLOP
Ser ni, jag visste att jag hade beställt rätt servetter.
- Jäklar. - Edgar måste ha bytt ut dem.
Min enda son var skoningslös från början.
Herregud. Tänk att jag nästan gifte mig med den här killen.
- Det gjorde du. - Visst, ja.
Vad har jag missat?
Isabel dödade Edgar.
Verkligen?
Okej. Så är det uppklarat?
- Har vi löst det? - Ja. Fallet är löst.
Isabel dödade sin egen son, som också dödade sig själv.
Vänta lite.
Vi har ett erkännande.
Jag vet. Det är bara...
Tårtbytet, var det på mottagningen?
Precis efter bröllopet?
Ja, hur många gånger måste jag förklara hur jag dödade min egen son?
Men du dödade honom inte.
- Nej. - Nej!
Edgar hallucinerade före sin död. Ett symptom på spikklubba.
- Det stämmer. - Och tack vare Travis...
Vad har jag gjort?
Vi vet säkert att hallucinationerna börjar
cirka 15 minuter efter att man druckit giftet.
Inte alltför många biverkningar förutom några dagmardrömmar.
Men det var dans i 90 minuter till
efter att Edgar åt tårtan innan efterfesten började.
Tidslinjen stämmer inte.
Okej, men tårtan kunde ha förgiftats med nåt annat.
- Roxana åt ingen tårta. - Det är sant.
Edgar sa uttryckligen att hon inte tyckte om tårta.
- Det gjorde hon inte. - Okej.
Så om Isabel inte dödade Edgar, vem gjorde det då?
Izzy? Är du där inne?
Är det Howie?
Hej, min sköna.
Polisen? Varför är de här så snart?
Jag avslutade mina affärer och ringde dem.
Då så, gott folk. Det sägs finnas en mördare här.
Ja. Och bruden gjorde det.
Åh, kom igen!
Undertexter: Kristina Donnellan