Jeg var så sikker på at vi skulle klare å løse dette.
Ja, jeg òg.
Alle her kan ha gjort det. Alle hadde middel, mulighet.
Alle hadde motiv.
Det er bare én ting som plager meg. Men du kommer ikke til å like det.
Vent, hva sier du nå?
Det er bare én person som ikke er blitt nevnt
i noens historier om nachspielet.
I biblioteket så jeg Isabel,
Hannah, Grace, Feng,
Sebastian, Ulysses,
Travis, Vivian...
Og ingen så Zoë.
Men hun har jo prøvd å hjelpe Grace.
Som Yasper hjalp deg?
Deilig.
Hva er det? Hva skjer?
Sett deg.
Vet dere hvem det var?
Beklager at jeg ikke ville at foreldrene mine skulle avhøres,
og så skjulte de den skrudde affæren.
Vi må be deg forklare
hva du gjorde mens det var nachspiel i går.
Faen. Jeg trodde jeg hadde dekket alle spor.
Zoë, hva har du gjort?
- Jeg har prøvd å stenge det ute. - Du og Grace kranglet om Edgar.
Og jeg fikk ikke gjort det godt igjen i talen min, fordi Edgar ødela.
Og så...
Jeg vil bare få sagt at det var en ulykke.
Jeg ville ikke at han skulle dø.
Nei, nei.
Herregud, slutt da. Ingen brydde seg om ham.
Du tar veldig lett på dette.
Jeg vet ikke.
Alt sammen føltes som en slags glorete skrekkfilm.
Jeg visste at Grace var sint på meg.
Hallo?
Er det noen her?
Og jeg ville ikke sende henne på bryllupsreise uten å ha gjort opp.
Så jeg sneik meg inn hos henne for å legge talen min i kofferten hennes.
Hallo? Er det noen her?
Edgar, er det deg?
Det er ikke morsomt.
Hei, bisken.
Jeg skulle bare legge igjen en lapp til søsteren min.
Å, herregud. Herregud!
Gud!
Vekk!
Å, herregud.
Nei, nei. Nei!
Ta denne, drittbikkje!
Bisken? Bisken?
Hjelpe meg.
Jeg drepte hunden.
Det går bra, Zo. Det var jo et uhell.
- Hun sa: "Ta denne, drittbikkje." - Du sa vel ikke det?
Du husker kanskje at jeg kan bli bitte litt aggressiv hvis jeg blir provosert.
Det husker jeg.
Jeg ville gjerne fortelle det, men dere fant det jo ut.
- Vi lurte bare på hvor hunden var. - Ja, da vet vi det.
Videre til hvem som drepte Edgar.
Så hvem var det?
Vi har ingen mistenkt.
Hva? Har dere ingen mistenkt?
Det må være noe vi har oversett.
Beklager, partner. Jeg reiste hele veien hit, og så sviktet jeg.
- Grace, da? - Jeg tror ikke det var Grace.
Men jeg kan ikke bevise det.
Kom hit, folkens. Vi har litt å snakke om.
Folkene mine jobber fremdeles, men det virker åpenbart at det var bruden.
- Nei. - Hun var ute etter pengene hans.
Signerte ikke ektepakten, forgiftet drinken hans. Klar sak.
- Unnskyld meg, sheriff. - Den tidligere etterforskeren.
- Riktig. -Å, hjelpes.
- Hyggelig. - Ja.
Jeg vil ikke blande meg i dine saker, men bør ikke saken faktisk etterforskes?
Ja, Grace er ikke den eneste her som fremstår som mistenkelig.
For ti minutter siden trodde Isabel at hun var den skyldige.
Jeg trodde ikke jeg hadde tatt livet av Edgar.
Jeg trodde han tok livet av seg ved et uhell,
fordi han hadde tenkt å ta livet av meg.
Han ble selv offer ved en feil.
Men nå forstår jeg at jeg hadde rett, og at det var Grace.
Det stemmer.
- Hvorfor sier du det? Hva? - Aniq, bare vent litt.
- Vi har ikke... - Vent...
Du kan ikke være sikker på at Grace er skyldig.
- Vi har morderen. Det er Grace. - Ja.
Jeg pågriper henne. Og måtte Gud være henne nådig.
Hvordan kan du vite at det ikke var meg?
- For jeg drepte hunden. - Drepte du Obersten?
- Nei da. -Å, jeg er ganske sikker.
Obersten er ikke død. Den lille dritten nekter å dø.
Tredje gangen den fikk kreft, trodde jeg den var død og begravde den.
- Det skrekkelige kreket gravde seg opp. - Kom opp igjen.
- Obersten! Kom. - Nei, nei!
-Å, herregud. - Den lille jækelen er umulig å drepe.
- Men hvordan? Jeg kastet den ut vinduet. - Jeg har en teori.
Og den forklarer det Edgar sa rett før han døde.
Zoë kastet hunden ut vinduet, og den landet på Isabels trampoline.
Din helvetes bikkje!
Det var det Edgar så.
Utrolig.
Ingen andre?
Du har visst ni liv, småen.
For en drittbikkje.
Du har ingen bevis. Bare motiv.
Og det er ingen her som ikke har motiv.
Ikke har motiv.
- Ikke noe motiv. - Og hvis det er som med Isabel...
- Så leter vi på feil sted. - Vi må finne opptaket.
Hei! Pro, pro!
Jeg står ikke her og lar dere to tullinger leke detektiv.
Det er over.
Greit. Det var ikke Zoë.
Og ikke Grace. Det var meg.
Jeg vet hva du prøver på. Og det kommer ikke til å gå.
Jeg pågriper henne.
Jeg drepte ham også.
- Og jeg drepte Edgar. - Dette er bare absurd.
Som zuluene sier: "Døden er en kappe alle må ikle seg."
Jeg kvalte ham med mine bare hender.
- Han ble forgiftet. - Jeg forgiftet Edgar med mine bare hender.
Dette er ikke noe vanlig Agatha Christie-tull. En mann er død.
Da må du visst pågripe oss alle sammen, for jeg drepte også Edgar.
Skulle ønske jeg kunne ha drept ham en gang til.
- Pappa. - Beklager, jeg ble litt ivrig.
Jeg vil understreke at jeg ikke drepte ham.
Jeg drepte ham.
Fordi jeg er forelsket i Grace. Og jeg har ikke fortalt alt.
Dere sier: "Å, jeg har fortalt alt." Det har ikke jeg.
I Amsterdam ble Grace og jeg rusa på hasjbrownies, og jeg fikk hetta.
Og du roet meg ned og strøk meg på ryggen hele ettermiddagen.
Litt som da hun hjalp Travis, men denne gangen mente hun det.
Og i det øyeblikket kom sjelene våre sammen og skulle aldri skilles igjen.
- Og så kastet jeg opp i en kanal. - Takk.
- Howie, ta med deg jenta. - Nei.
- Nei, det kan du ikke. - Ikke rør Grace.
Dette ble fort kaotisk.
Men du har nettopp mottatt en mengde tilståelser.
Når pressen får høre om dette,
og vær du sikker, de får høre om det. Og da blir det:
"Sheriff Reardon fikk flere tilståelser, men valgte å overhøre dem
fordi hans gode venn Isabel Minnows krevde det."
Greit.
Du får fem minutter til å overbevise meg om at det ikke var bruden.
Men da bør du være overbevisende,
ellers pågriper jeg alle for å ha hindret politiets arbeid.
Aniq, du vet hvem som faktisk gjorde det, ikke sant?
Ja, det gjør jeg. Definitivt.
- Vi må se en av Kylers videoer om igjen. - Hvem i helsike er Kyler?
Si hvilken det er, så finner jeg den.
For å drepe noen må man ha middel, motiv og mulighet.
Alle her hadde middel. Blomstene fra Hannahs hage.
Og alle hadde mulighet, for alle her var på nachspiel.
Unntatt Zoë.
Du var i andre etasje og kastet en hund ut vinduet.
- Beklager igjen. - Du angrer ikke.
Og alle her hadde motiv.
Isabel, forrådt mor.
Sebastian, avskjediget partner.
Hannah, kjærlighetssyk søster.
Travis, sjalu ekskjæreste.
Og så har du Ulysses, vandrer som hater rikinger.
Feng, svigerfar med pengeproblemer.
Vivian, svigermor med en hemmelighet.
Zoë, skeptisk svigerinne.
Og Grace, ikke så forelsket brud.
- Fire minutter. - Ja.
Men det er en som har tydeligere motiv enn alle andre.
Og det er den skyldige.
Ulysses.
- Hva? - Moronkel Ulysses?
Så dere tror jeg drepte Edgar fordi jeg hater rikinger?
- Et ganske svakt motiv. - Det har du rett i.
- Hvorfor har jeg i så fall drept Edgar? - Det har du ikke.
Det er som Feng sa til meg. Det handlet ikke om Edgar.
- Det handlet om Vivian. - Hva?
Og som Isabel sa, endte giften hos feil mål.
Du ville drepe Feng.
Vivian, etter prøvemiddagen møtte du Ulysses under sørgepilen.
Vi vet alle sammen om affæren.
- Hva for en affære? - Meg og Grace.
Nei, ikke den.
Jeg tror hun mener mitt contretemps med Isabel.
- Har du vært på matlagingskurs med Isabel? - Nei. Den affæren har alle fått med seg.
Hva? Seriøst?
- Min lille Sebby. Jeg fortalte alt. -Å, gud.
Vivian og Ulysses hadde en affære for mange år siden.
Pokker, for en tafsete gjeng.
Vivian, vi må vite hva som skjedde.
Jeg...
Jeg ville prate uforstyrret med Ulysses.
Hva gjør du her?
Hvorfor kom du?
Å, Vivian.
Vivian, jeg har prøvd.
Jeg har prøvd å glemme deg.
Men etter alle disse årene...
- Jeg klarer det ikke. - Din tåpe. Ikke si det.
Jeg har reist verden rundt for å slippe unna følelsene mine.
Men jeg er lei av å flykte.
Vær hos meg.
Ulysses!
Elskede, du trenger ikke å late som lenger.
Barna er voksne.
Du trenger ikke å bli hos dumme, gamle Feng.
Han er ikke dum.
Han er snill.
Han er søt.
Han er morsom.
Han er sjenerøs.
Og han er modig.
Han er modig nok til å gi meg en sjanse til.
En sjanse jeg antakelig ikke fortjener.
Og jeg kommer aldri til å gå fra ham.
Hva er det som foregår?
Hvordan våger du å snakke med min kone alene i mørket?
Jeg ba ham nettopp om å gå.
OK, det holder i massevis. Takk.
Jeg elsker min mann.
Jeg handlet feil for så mange år siden, men jeg valgte ham.
Og det har jeg aldri angret på.
Så hvis Vivian ikke ville gå fra Feng,
var den eneste løsningen å rydde ham av veien.
Så du gikk tilbake til teltet.
Forsmådd og sint.
Du så blomstene som fremdeles sto på bordene,
for Vivian tok dem ikke før morgenen etter.
Og du kjente igjen piggeplet.
Du har lært alt om blomster på reisene dine.
Piggeple. Jeg har bare hørt om det som psykoaktivt middel.
Du benyttet sjansen.
Klekket ut en plan for å drepe Feng og ta hans plass.
- Du trengte bare å brygge te av blomstene. - Jeg var ute hele natten.
Når skulle jeg ha fått tak i tekanne og varmt vann?
Tekannen var hornet ditt, og det varme vannet...
...kom fra dusjen vår.
Så da du hadde brygget te i hornet,
gikk du på nachspiel og skjenket deg et glass whisky
og et til Feng med litt piggeple i.
Det var ikke det jeg holdt på med.
Jeg sa jo at det var noe annet.
Nettopp. En farskapstest.
- Farskapstest? - Jeg ba dem la være å fortelle det.
Men jeg måtte ha svar, Grace.
Men hvis du skulle få gjort en farskapstest, så tok du feil glass.
Sebastian sa at han så deg holde på med et whiskyglass.
Alt i orden, kemosabe?
Hva skal det være?
Et glass rosé, takk. Og whisky til min mann.
Men Grace drakk rosévin.
Hun liker ikke whisky.
Jeg syns whisky smaker baseballhanske.
Når dette ble en drapsetterforskning,
tror jeg du forsto at Sleipe-Rick hadde sett deg holde på bak baren,
så du måtte finne på en forklaring.
Så du diktet opp en farskapstest.
Du visste at Grace ikke var datteren din, men du kunne late som.
Jeg kan kanskje være Graces far.
Er hun min?
Du fortalte oss at du hadde spurt Vivian om det,
men i Vivians versjon er ikke farskapsspørsmålet noe tema.
Jeg er lei av å flykte.
Vær hos meg.
Det eneste du trengte, var en vattpinne og en plastpose.
Te i dusjen, stjålne vattpinner.
Dette begynner å bli absurd.
Du blandet gift i Fengs drink og serverte ham den.
Og du sier at han tok en slurk
for så å gå bort til Edgar for å vise ham bing-greia si.
For en bedre fremtid.
Og å glemme fortiden.
Men jeg tror ikke Feng drakk noe.
Jeg tror Feng byttet glass med Edgar ved et uhell.
- Du tror? - Takk.
Jeg husker faktisk ikke.
Men vi har bilder. Fengs fotograf Kyler fikk det med seg.
- Zoë, har du det? - Ja. Edgar har en TV på kontoret.
Vi kan presse oss sammen der.
Jeg har en TV her.
Det er jo bra.
Gjør du aldri noe vanlig?
Så nå skal vi se en tenårings videoopptak.
- Zo-Zo, trykk på input. - Jeg gjør det.
- Zo, hvis du trykker HDMI... - Nei, bare gå til Apple TV.
- Hvis du går inn i Input. - Jeg gjør det.
Input. HDMI3...
Hold kjeft! Jeg fikser det.
Gi dem inn, Mr. Feng.
Her gir Ulysses glasset med gift til Feng.
Og Feng setter glasset foran Edgars.
Følg med på det som kommer nå.
For rett etter at Edgar ikke likte iskremen...
Jeg liker den ikke.
...noe som er helt sykt, for hvordan er det mulig å mislike den?
For det er jo søtt, men fruktig og kremet.
- En perfekt blanding av alt... - Aniq.
Ja, greit. Beklager.
Akkurat... her.
Hun hater den.
Takk for at du er ærlig.
Zoë, trykk på pause. Og... der. Ser dere?
Han tok feil glass og lot Edgar sitte igjen med giften.
Det var som pokker.
Så Edgar drakk av giften.
Roxana også.
Og Feng drakk av glasset Grace hadde blandet ADHD-medisin i.
Kyler! Kyler! Filmer du?
Det der er en mann som er høy på ADHD-medisin.
Oppe hele natten.
Vi kan jo ikke sove når jeg har så mange nye ideer.
Ulysses gikk til sengs i den tro at han hadde forgiftet Feng.
Så morgenen etter, da han hørte en kvinne hyle...
...trodde han det var Vivian...
...som hadde funnet Feng død.
Og Travis sa han husket knaselyder
fordi noen tråkket på pistasjnøtteskall.
Men det var Ulysses.
Som løp forbi Travis, forbi Graces rom
og rett til Vivians dør, der han trodde han hadde hørt hyl.
Det stemmer.
Da jeg åpnet døren, sto Ulysses der.
Og da han så Feng, så det ut som han hadde sett et spøkelse.
Jeg hørte et hyl.
OK, Kyler. Jeg må stikke.
Å, hjelp. Er dere ferdige?
Hva mer skal vi si? Vi har løst saken, mann.
Jaså? Ingenting av dette kan brukes som bevis.
Det er bare indisier.
Glassene ble forbyttet. Vi viste opptak av det.
Vi fant en tekanne i badeskapet hos bruden og den avdøde.
Og hva har vi her?
Ekte bevis funnet av ekte politibetjent.
Hvis fyren ville lage blomsterte i dusjen, hvorfor gjemte Grace tekannen i skapet?
Jeg har ikke...
Kanskje fordi dere to posører lekte detektiver, mens ekte politi...
Posør?
Si det rett ut.
Jeg liker ikke å gjenta meg selv.
Jeg gjemte tekannen.
Nei, jeg gjemte tekannen med mine bare hender.
- Nei, Travis. Jeg gjemte den. - Hva faen? Hvorfor?
Jeg fant den på rommet ditt,
og da jeg fant ut at giften kom fra en te, ble jeg redd det skulle virke mistenkelig.
Trodde du jeg hadde gjort det?
Nei, jeg ville aldri... Se.
Nei, nei...
Hva... Zoë, slutt!
- Det var mye mer enn en slurk. - Ser du? Jeg tror deg.
Jeg vet at dette ikke er gift.
- Du er helt sprø, Zo. - Ja, det er jeg. Kom hit.
La meg drikke fra hornet ditt.
Du, av alle, burde vite at det er en tradisjonell georgisk kantsi.
- La meg drikke fra kantsien din. - Den er tom.
Jeg brukte opp kumissen til pannekakene.
Så la meg få den.
Jeg kan fylle den med Isabels gin.
Hva? Hva skjer nå?
Hvis det ikke er gift i det, er det vel ikke noe problem?
- Hva? Nei... - Vivian.
Greit.
Men dette er tåpelig.
Flott.
Du har ingen grunn til å stanse meg.
Dette er virkelig kvalitetssprit.
- Takk. - Ja da.
Det går bra.
Jeg trodde på deg.
- Stopp. - Nei!
Nei, nei, nei.
Hvorfor?
Jeg elsket deg.
Jeg elsket deg virkelig.
Og jeg elsket deg med en lidenskap min svake bror aldri kunne følt.
Jeg vet du følte det samme.
Men du klarte ikke å være ærlig mot deg selv.
Derfor måtte jeg hjelpe deg med å gå videre.
Vi kunne levd resten av livet sammen.
Et liv fylt av eventyr...
...spenning og romantikk.
Og du ville ikke sittet der med denne kjedelige, patetiske...
Oi.
Vi tok morderen.
Du sitter der oppe i himmelen. Jeg sa jo at det ikke var meg.
Grace, jeg vil gjerne be om unnskyldning for at jeg beskyldte deg for drap
om og om igjen hele dagen.
OK.
Jeg beklager dypt,
men hvis du tror at å være gift med sønnen min i noen timer
gir deg rett til formuen hans,
vil du få høre fra våre advokater.
- Og du vinner aldri. - Nei.
For vi har råd til mye bedre advokater enn du.
Jeg vil ikke ha noen av kolonistpengene deres.
Ellers takk.
Sånn. Endelig.
Men jeg får en million dollar?
Det sa du.
Pappa?
Hvor mye trenger du for å få bilen tilbake?
- Seriøst? - En million? Er det...
- Du skal få tilbake hver eneste cent! - Nei, slutt!
Takk.
Noen sendte en artikkel om Edgars død. Nå har det kommet ut.
Fikk du solgt alle datapengene?
De gikk på billigsalg, men jeg fikk 62 cent per dollar.
Flaks at det skjedde før...
- Hva? - Hva?
Bukefalos stiger. Og stiger. Den er verdt tre ganger mer enn da jeg solgte.
Vet du hva det skyldes? Jeg ba Reddit-gjengen min investere i Bukefalos.
Ja da, jeg vet hvordan det uttales.
Jeg ble huset selv.
Du har sparken. Pakk sakene dine, og dra.
Isabel, gi deg.
Jeg kan bli partneren din.
Teaterturer. Middager.
Så lenge vi er enige om å holde oss til håndaktiviteter på soverommet,
tror jeg det kan bli bra.
Jeg har allerede en hund som nekter å dø.
Men dritt, da.
Vi ville takke deg for at du reddet Grace.
Redde Grace, "saving grace". Det var det som reddet inntrykket.
Det er jo det "saving grace" betyr.
Grace er reddet. Så det...
Hun er reddet, og jeg hjalp til. Men det vet dere.
Jeg prøver å få til et fint øyeblikk. Ikke ødelegg.
Jeg blir fremdeles nervøs når jeg møter dere.
- Vet ikke om dere merker det. - Aniq, jeg vet det var vanskelig
å be meg prate med Zoë og Grace om det som skjedde.
Det var en samtale jeg ikke ønsket å ta.
Tro meg.
Det var det samme med firmaet.
Takket være deg snakket jeg med Vivian om problemene.
- Jeg burde gjort det mye før. - Hun er partneren min.
Aniq, du blir en god ektemann for Zoë. Hvis det en dag skulle skje.
Artig at du nevner det. Jeg har faktisk planlagt å fri til Zoë.
Men med alt som har skjedd,
tror jeg vel ikke at et bryllup er så fristende.
- Du vet aldri. - Du vet aldri.
Går det bra? Dette er heftige saker.
Ja. Nei, nei. Det går bra.
Men jeg kjente visst ikke onkelen min.
Han var mer en forestilling enn et ekte menneske.
Jeg er faktisk mer opprørt over at moren min var utro.
Jeg trodde aldri at Grace kunne ha drept Edgar.
- Ja, klart. - Ja.
Jeg hadde kanskje en liten tvil.
- Bitte liten. - Bare et øyeblikk.
Denne helgen har fått meg til å tenke over hva kjærlighet er.
Hva som er viktig, og hva jeg vil ha i livet mitt.
Ja, jeg også.
Og det er kanskje ikke riktig tid og sted å snakke om det nå,
men livet er kort og...
Gjør du det slutt?
Nei! Nei, nei.
Jeg sier at jeg liker den jeg er sammen med deg,
og det er ingen jeg heller ville opplevd et drap sammen med.
Jeg føler det samme.
Men vi håper vel vi er ferdige med drap nå?
Det jeg prøver å si, er: Vil du gifte deg med meg?
Slutt, da!
Hva? Vil du ikke...
Nei, ikke sånn. Jeg mente: "Slutt, da! Jeg skulle fri til deg!"
- Slutt, da. - På vei hjem.
Der vi hadde vårt første kyss.
Jeg har prøvd å be om dine foreldres velsignelse hele helgen.
Jeg skjønte ikke at du hadde planlagt noe. Da trekker jeg det tilbake og venter.
Men nå vet du det jo, så det blir ingen overraskelse.
- Og du har jo allerede fridd. - Da "tilbakefrir" jeg.
Ikke gjør det.
Jeg vil ikke presse deg inn i et frieri.
- Har du en ekte ring? - Ja, i hanskerommet.
Seriøst? Hent den, og spør.
Nei, det ødelegger overraskelsen.
- Vil du gifte deg med meg? - Du har jo ingen ring.
Det er sant. Men jeg kan lage en, akkurat som du gjorde.
Av druestilken. Akkurat som deg. Eller ikke helt. Hvordan klarte du det?
Vi gjør en avtale.
I løpet av den neste måneden, når vi minst venter det,
kommer en av oss til å fri. Greit?
- Høres rimelig ut. - Topp.
- Flott. - Kult.
- Fantastisk. - Avtale.
Kult.
Vil du gifte deg med meg?
OK. Så du skjønte hva jeg planla?
Skal du fri nå?
Takk for hjelpen. Det var fint å ha en partner.
Det var godt å komme opp på hesten igjen, høre på tankefilmer og løse saken.
Og jeg så dere to. Jeg sa jo at jeg skulle fikse en Hollywood-slutt.
Da får jeg vel fortsette på boken min.
Jeg forsto aldri
hvorfor du skriver bok når det er tankefilmer som er greia di.
ET ÅR SENERE
Denne veien.
- Zoë! Aniq! - Hei!
- Dette er så kult!
- Jeg er helt Hollywood nå. - OK.
Vis meg ringene.
- Disse ringene? - Ja!
Se på dere! Dere er så søte!
Leste jeg på nettet at Daniel Radcliffe skal spille Xavier?
Og vent til du får se hvem som spiller meg.
Jeg vil snakke med alle.
Hvem som helst av dere kan være morderen.
- Er hun ikke god? - Fantastisk!
Rollebesetningen er en fulltreffer.
Dere kom på skolejubileum for å få en ny sjanse.
I kjærligheten. I livet. Eller noe annet.
Jeg tror ikke det var Aniq.
Aniq? Nei, Aniq er min beste venn. Jeg vet at det ikke var ham.
Han som spiller meg, er det den jeg tror det er?
Jeg har ikke drept noen.
Takk!
Jeg sa jo at jeg likte Jaleel White.
Og dere er ikke de eneste som fikk en lykkelig Hollywood-slutt.
Jeg er forlovet.
Vent, hva?
- Hvordan var jeg? - Fantastisk.
Er Danner forlovet med Jaleel White?
Du er så kjekk.
Jeg blir veldig utilpass.
Tekst: Trine Haugen