Man regis, esu daugiausiai neapykantos sulaukianti riedlentininkė.
Daug žmonių kalba blogai apie mane.
Bet aš nekreipiu į juos dėmesio.
Aš tai paverčiau savo motyvacija ir ėjau savo keliu.
Leticija Bufoni
Užaugau San Paule, Brazilijoje.
Ant riedlentės atsistojau būdama dešimties.
Pirmą sykį palietusi riedlentę, įsimylėjau.
Riedlentę įvaldžiau labai greitai.
Jau pačią pirmą dieną bandžiau atlikt triukus.
Dar net atsistumti gerai nemokėjau,
o jau ėmiausi triukų.
Tiesiog laikiausi rankomis už užtvaros
ir bandžiau atlikt išilginį apvertimą, apvertimą kulnu…
Važinėjantis riedlente lengva pargriūti.
Mes krintame nuolat.
Daugelis atsisako riedlentės,
nes tiesiog skauda.
Pamenu, kai pirmąsyk riedėjau žemyn ir parkritau.
Aš buvau… Visas kūnas buvo nusėtas nubrozdinimais.
O aš tokia:
„Geras. Noriu dar.“
Važinėjau riedlentėmis su berniukais. Pati buvau panaši į berniuką.
Aš su jais kovojau.
Mokiausi tų pačių triukų.
Tik kad buvau mergaitė.
Kaimynai mane įžeidinėjo,
nes rengdavausi kaip berniukas -
apsmukusios kelnės, kepuraitė ir su riedlente rankose.
Tėtis buvo prieš riedlentes.
Jis nenorėjo, kad jomis važinėčiausi.
Jis buvo griežtas.
Sakydavo, kad turiu mokytis,
o ne lakstyti su berniukais.
Kartą jis net perpus perlaužė mano riedlentę.
Bet jau kitą rytą su draugu
susiveikėme naują riedlentę.
Norėjau vieno - važinėtis riedlente.
14-ikos buvau pakviesta į Los Andželą
sudalyvauti „X Games“.
Tada suvokiau,
jog man neblogai sekasi.
„X GAMES“, 2007 M. LOS ANDŽELAS
Ponios ir ponai, sveikiname jus iš Los Andželo, Kalifornijos.
Pirmą kartą tose žaidynėse man nesisekė.
Buvau pratusi prie Brazilijos rungtynių…
Pas mus riedlenčių parkas buvo mažas.
O „X Games“ erdvė buvo dvigubai didesnė.
Užėmiau paskutinę vietą.
Manau, man to reikėjo.
Tai pakeitė mano važinėjimo stilių.
Aš žūtbūt stengiausi tapti geresne.
Pasakiau sau, kad turiu tobulėti.
Pirmasis aukso medalis Leticijos gyvenime,
iškovotas jos gimtinėje.
Leti! Leti! Leti!
Leticija Bufoni laimi auksą.
Leticija Bufoni - vėl viršuje.
Dar vienas aukso medalis.
„X Games“ iškovojusi tris aukso medalius.
Vieną bronzos, du sidabro.
„X GAMES“ MEDALIAI - 2010 SIDABRAS 2011 - BRONZA - 2012 SIDABRAS
2013 AUKSAS - 2013 AUKSAS 2013 AUKSAS - 2014 BRONZA
Kai man ėmė sektis „X Games“,
gyvenimas užvirė.
Buvo smagu.
Susipažinau su profesionaliais riedlentininkais.
Ir mane ėmė kviesti į žurnalus,
sporto žurnalus,
madų.
Žmonės kalbėjo, kad aš nebevažinėju riedlente,
kad dabar dirbu modeliu,
kad esu sporto modelis.
Man buvo skaudu, nes riedlentės sportas man visad rūpėjo.
Jis man buvo pirmoje vietoje.
Gavusi pakvietimą sudalyvauti „ESPN“ fotosesijose,
pasijutau išties pagerbta.
Pradžioje jaudinausi,
nes žinojau, jog mane fotografuos nuogą.
Bet rezultatas man labai patiko.
Daug žmonių
nesuprato, jog tikslas - parodyti sportininko kūną,
raumenis ir jėgą, o ne visa kita.
Tad žmonės ėmė kalbėti apie mane blogai,
sakė, kad tai darau už pinigus.
Kad parsidaviau.
Ir tai vyko prieš pat „Street League“,
mano pirmąją „Street League“.
Transliuojame tiesiogiai iš Čikagos.
Istorinę „Street League“ dieną.
Šešerius lygos gyvavimo metus
joje nė sykio nedalyvavo moterys, o šiandien dalyvaus.
„Street League“ - svarbiausios rungtynės riedlenčių sporte.
Tuo metu išgyvenau sunkų karjeros etapą,
ir man labai reikėjo pergalės.
Lemtinga akimirka moterų riedlenčių sporte.
Pažiūrėkime, kas šiandien kovos dėl čempiono titulo.
Varžovų buvo daug.
Tai jie sakė, jog aš nebesportuoju.
Varžybų metu visi - vėl draugai.
Bet aš juk nepamiršau,
ką jie apie mane kalbėjo.
Aš dariau viską, kad įrodyčiau, jog jie klydo.
Prieš pasirodymus siaubingai nervinuosi,
ne pats geriausias jausmas.
Bet vos tik stoju ant riedlentės, viskas pasikeičia.
Aš pasineriu į save ir nieko neklausau.
Galite klykti man į ausį, šaukti mane vardu.
Gali griaudėti fejerverkai.
Aš vis tiek liksiu susikaupusi.
Ji puikiai moka pašokt su riedlente,
pavieniai triukai - puikūs.
Ji rieda greit.
Puikus perėjimas. Puikiai rieda briaunomis.
Varžybų takas buvo smagus.
Vidury tako stovėjo didelis „SLS“ logotipas.
Per jį niekas nešokinėjo,
nes jis kyšojo gana aukštai virš paviršiaus.
Didžiulis šuolis.
Puikiai.
Šaunuolė.
Aš negalvojau nei apie pirmą, nei apie antrą vietas.
Aš tiesiog norėjau gerai atlikt visus triukus.
Gražu. Tobulai rieda.
Šauniai 180 laipsnių priekiu.
Pamenu, buvau antroje vietoje
ir dar turėjau tris bandymus.
O man reikėjo ne ypač gero rezultato. Reikėjo gero rezultato.
Jei atliksiu lengvą triuką,
gausiu taškų ir užimsiu pirmą vietą.
Bet galvoje man sukosi ne skaičiai.
Aš norėjau atlikti gerą triuką.
Tikrą triuką. Ne šiaip tik dėl pergalės.
Ką ji mums parodys?
360 laipsnių apvertimas nepavyko. Neapsivertė riedlentė.
Norėjau atlikt 360 laipsnių apvertimą.
Pirmas bandymas nepavyko.
Aš tokia: „Gerai, turiu dar du bandymus.“
Antrasis taip pat nepavyko.
Supratau, kad dabar bus sudėtinga.
Įtampa didžiulė. Liko vos vienas bandymas.“
Jai reikia dar 3,9 taškų.
Pažiūrėsime, ar ji vis tik įveiks apvertimą,
ar verčiau pasirinks kitokį triuką, kurį neabejotinai įveiks.
Žinojau, kad nebūtina man imtis tokio sudėtingo triuko.
Bet aš norėjau.
Norėjau atlikt šį triuką iki galo.
Ypač po to, kai dukart susimoviau.
Aš nekeisiu savo pasiryžimo vien tam, kad laimėčiau bet kuria kaina.
Jei laimėsiu, tai laimėsiu teisingai.
Reikia susikaupti.
Paprastai atliekant triuką, jauti, pavyks tau
ar ne.
Aš po kojomis jutau lentą,
todėl sakiau: „Man pavyks. Štai. Aš nusileisiu.“
Bet nusileidus, vos nepraradau pusiausvyros.
Bet susiėmus,
pasakiau: „Gerai. Man pavyks.“
Tada iškart ėmiau džiūgauti.
Pavyko! Taip!
Kietai.
Leticija Bufoni - mūsų pirmoji istorijoje
moterų „SLS Nike SB“ superkarūnos laimėtoja, pasaulio čempionė.
Įveikusi tą paskutinį triuką,
pasijutau kaip niekad gerai.
Sunku paaiškint šį jausmą.
Tai - kaip šokt su parašiutu. Turi iššokt, kad suprastum.
Tai buvo aukščiausia mano pergalė, nes buvo sunkus etapas.
Po to, manau, sulaukiau pagarbos.
Tai - sapnas. Sapnas.
Aš „Street League“ sapnuoju jau dvi savaites.
Aš laimėjau.
Aš - labai laiminga.
Ta akimirka buvo viena geriausių mano gyvenime.
Aš supratau,
jog jei darai kažką verto, visada atsiras kalbančių apie tave blogai.
Bet man nerūpi.
Aš visad norėjau pakylėti riedlenčių sportą į aukštesnį lygį.
Žinoma, pergalės - svarbu,
bet riedlenčių sportas - daugiau nei pergalės.
Prie manęs prieina tėvai
ir pasakoja, kaip jų dukros susidomėjo riedlentėmis pamačiusios mane.
Puikus jausmas, suprantat?
Aš stengiuosi tapti ta, kurios man trūko, kai pati susidomėjau riedlente.
Norėjau parodyti tėčiui, kad moterys gali įvaldyti riedlentes,
kad moterys gali tapti profesionalėmis.
Man to niekas nesakė.
Todėl šiandien noriu būti tuo žmogumi kitiems vaikams.
Noriu jiems parodyti, kad galima daryti tai, ką nori.
Tiesiog nemesk savo aistros.
Tu gali viską.
Išvertė Egidija Namavičė