Jeg føler at jeg mottar mest hat av skaterne.
Mange sier… stygge ting.
Men jeg bryr meg ikke om hva andre sier.
Jeg tok det som motivasjon og gjorde det jeg hadde lyst til.
Jeg vokste opp i São Paulo.
Jeg var ti år da jeg begynte å skate.
Jeg rørte ved rullebrettet og forelsket meg.
Da jeg begynte å skate, lærte jeg alt veldig raskt.
Jeg prøvde triks første gangen jeg skatet.
Jeg kunne ikke kjøre framover, men jeg prøvde triks.
Jeg holdt meg fast og utførte kickflips, heelflips…
Det er veldig enkelt å falle av. Vi faller hele tiden.
Mange gir opp når de starter, for det gjør så vondt.
Jeg husker første gangen jeg kjørte ned en bakke og falt av.
Og jeg bare… Jeg hadde skrubbsår overalt.
Og jeg tenkte: "Dette var moro. Det må jeg gjøre igjen."
Jeg skatet med gutta. Jeg var som en liten gutt.
Jeg pleide… Jeg slåss med dem.
Jeg prøvde triksene. Jeg var den eneste jenta.
Naboen min ga meg kallenavn
fordi jeg brukte de samme klærne som guttene:
vid bukse og lue, og jeg bar på et rullebrett.
Faren min hatet rullebrett. Ville ikke at jeg skulle kjøre.
Han var en veldig streng far.
Han mente jeg burde gjøre lekser,
ikke være ute med guttene.
Han knakk brettet mitt i to.
Men neste morgen kjedet jeg meg med en venn, og fikset et nytt brett.
Alt jeg ville var å skate.
Da jeg var 14, ble jeg invitert til Los Angeles
for å skate ved X Games.
Det var da jeg skjønte at jeg faktisk var god til det her.
Velkommen, mine damer og herrer, til Los Angeles i California.
Jeg gjorde det ikke så bra i mitt første X Games.
Jeg var vant til konkurransene i Brasil, som…
Skateparkene var veldig små.
Da jeg kom til X Games, var alt dobbelt så stort.
Jeg kom sist.
Jeg tror jeg trengte det. Det endret alt ved skatingen min.
Det fikk meg til å bli bedre.
Og jeg tenkte: "Jeg må virkelig jobbe."
Letícias første gullmedalje
vinner hun i hjemlandet.
Letí! Letí! Letí! Letí!
Letícia Bufoni vinner gull.
Letícia Bufoni er igjen på topp.
Enda en gullmedalje.
Tre X Games-medaljer.
Én bronse, to sølv.
2010 SØLV, 2011 BRONSE, 2012 SØLV
2013 TRE GULL 2014 BRONSE
Da jeg begynte å vinne i X Games, skjedde alt veldig fort.
Det var moro. Jeg fikk treffe profesjonelle skatere.
Jeg fikk mange muligheter til å være med i blader,
som treningsblader, moteblader…
Mange sa at jeg ikke lenger skatet,
men at jeg var modell på heltid, en treningsmodell.
Det såret meg, for jeg prioriterte alltid rullebrettet.
Det sto alltid øverst for meg.
Det var en ære å bli invitert til ESPNs Body Issue.
Først var jeg veldig nervøs.
Jeg visste at jeg måtte være naken.
Jeg gjorde det, og elsket resultatet.
Men mange kjente ikke til konseptet om å vise fram en idrettsutøvers kropp
og musklene, og ikke vise fram resten.
Så mange sa stygge ting.
At jeg fikk betalt for å gjøre det.
De sa at jeg solgte meg.
Og det skjedde rett før Street League, den aller første Street League.
Vi er i Chicago.
2015 VM I STREET LEAGUE
Det er en historisk dag.
Kvinner har aldri før konkurrert i Street Leagues historie.
100 % FLERE KVINNER
Street League var den største konkurransen.
Det var en tøff periode i karrieren min.
Jeg ville så gjerne vinne.
Det er banebrytende innen kvinneskating.
La oss se nærmere på kvinnene som skal konkurrere.
Mange av konkurrentene var folk som sa jeg ikke skatet lenger.
Ute på banen er vi alle venner.
Men i bakhodet visste jeg at de snakket om meg.
Jeg presset meg selv for å bevise at de tok feil.
Nervøsiteten jeg føler før konkurransen, følelsen jeg har, er ikke en god følelse.
Men når jeg begynner å skate, forandres alt.
Da er jeg fokusert og hører ikke på noe.
Du kan rope til meg, rope navnet mitt,
selv om det er fyrverkeri, er jeg kun fokusert på triksene.
Hun kan sette sammen ollies, gode triks.
Hun skater fort.
Hun er god på overgangene og på street.
Det var en morsom bane.
Det var en stor SLS-logo midt på banen,
som ingen hoppet over,
for det var en stor åpning.
En stor ollie.
Der er den.
Sånn, ja!
Jeg tenkte ikke på første- eller andreplass.
Jeg ville bare utføre triksene.
Bra. Perfekt!
En fin frontside 180.
Jeg lå på andreplass, og jeg hadde tre sjanser til.
Jeg trengte ikke en stor poengsum, men en ok poengsum.
Hvis jeg gjorde noe enkelt, ville jeg ha nok og gå inn på første.
Men jeg tenkte ikke poeng. Jeg ville bare gjøre noe bra.
Et skikkelig triks. Ikke noe enkelt for å vinne.
Hva har hun?
Hun klarer ikke den store 360-en. Får ikke helt rotert.
Jeg prøvde en 360. Jeg klarte ikke den første.
Jeg tenkte: "Jeg har to sjanser til."
Jeg bommet andre gang også.
Nå tenkte jeg: "Dette blir vanskelig.
Presset ligger på meg. Jeg har én sjanse til."
Hun trenger 3,9.
Vi ser om hun prøver seg på en 360. Hun har gjort det…
Eller vil hun prøve noe trygt.
Jeg visste at jeg ikke trengte å ta noe så stort.
Men jeg ville gjøre det. Jeg ville ta det trikset.
Siden det gikk galt to ganger, måtte jeg bare klare det.
Jeg endrer ikke trikset bare fordi jeg ikke vinner.
Jeg vil vinne på rette måte.
Må konsentrere seg.
Vanligvis vet man når man vil lande…
LANDE % BOMME %
…eller ikke.
Jeg hadde brettet under føttene, så jeg tenkte: "Dette klarer jeg."
Men så snart jeg landet, mistet jeg balansen litt.
Og da jeg fikk balansen igjen, tenkte jeg: "Dette klarer jeg."
Så begynte jeg å feire.
Den satt!
Sykt!
Letícia Bufoni er første kvinne
som blir SLS Nike SB Super Crown World Champion.
Da jeg landet til slutt,
var det en deilig følelse.
Det er vanskelig å forklare.
Det er som fallskjermhopping. Man må prøve det.
Det var den største seieren pga. omstendighetene.
Jeg fikk mye respekt etter det.
Det er som en drøm.
Jeg har drømt om Street League i to uker.
Jeg klarte det. Jeg er så glad.
Et av mine aller beste øyeblikk.
Jeg er på et sted nå hvor jeg forstår
at om man gjør noe bra, så vil folk alltid si noe stygt.
Jeg bryr meg ikke. Jeg ville alltid ta skatingen til et høyere nivå.
Det er selvfølgelig viktig å vinne,
men det å skate er så mye mer enn å vinne.
Mange foreldre har kommet bort til meg
og sagt at datteren deres skater fordi de har sett videoer av meg.
Det er flott å høre det.
Jeg prøver å være den som jeg ikke hadde da jeg begynte.
Jeg ville vise faren min at jenter kan skate.
At kvinner kan være proffer.
Jeg hadde ikke det.
Derfor vil jeg være den personen for dagens yngre generasjon.
Jeg vil vise dem at du kan klare det du ønsker.
Du må bare følge din lidenskap.
Du klarer det du vil.
Tekst: Tina Shortland