SERIÁL NETFLIX
- Ne! - Co?
Au!
Jupí!
Snídaně, Pugsley.
PĚNA DO KOUPELE
Ne!
Ten den nezačíná špatně, Pugsi.
- Dobré ráno. - My máme vanu?
TŘETÍ KAPITOLA VĚŘ MI
Ne. Ale.
Zítra toho budu litovat.
Skvěle!
Kniha!
To na mě bude moc dlouhé. Zrovna jsem dočetl knihu od Barmeyho
o tuze hladové housence. Ten zvrat na konci jsem nečekal.
Kouzelná, Pugsley.
A-b-r-a…
Ne, je to kniha kouzel.
Co s ní?
Jsi čaroděj, Pugsley.
Aspoň Temelux byl.
Mocný a démonický čaroděj. Podle mě jsi zdědil víc,
než jen jeho schopnost chodit a mluvit.
- Tvé schopnosti nás můžou dostat domů! - To zní riskantně.
Tak jo. Abrakada…
Jen tohle ne! Ty skvrny bys z koberce nikdy nedostal.
Čau. Kdo si chce dát teambuildingové cvičení na pláži?
Jde se na pláž!
Organizovaná zábava, to je moje.
Budu se opalovat.
To je divné.
Norma už tu měla být,
ale neodpovídá.
Snad bude na pláži.
Normo, tady je nádherně.
Uvidíš, že si den užiješ.
- Třeba jim nebudu sedět. - Týden spolu děláte.
A pořád nemám kamarády, snad kromě Barneyho.
Aspoň někdo! Lepší než na letním táboře.
- Pamatuješ? - Co jsi mi slíbila?
Normo, kvítku. Mám tě moc ráda, ale už z toho auta vylez.
- Mami! - Nepřerušuj mě.
Už můžeš vystoupit z auta,
protože máš všude kolem samé kamarády.
Běž za nimi a něčím je zaujmi.
Co je ti k smíchu?
- Jak to, že už má kámoše? - Hele, Norma.
- Ahoj. - Normo. Čekal jsem tě v baráku.
- Copak? - Úzkost.
No jasně. Počkej, jako vážně?
Z nových lidí mám strach. Vlastně ze všech.
Protože se nesnažíš někoho poznat. Znáš vůbec jejich jména?
Jasně. Kolotočář. Burger. Zdravotník. Bufáč. Smrtikluzka.
- To jsou jejich pozice v parku. - Mně to stačí.
- Smrtikluzka? To se mi líbí! - Měla by ti říkat Badyah.
Jo, mé jméno znamená „osvícený génius“.
Smrtikluzka vede.
- Říkají mi Skluzavka. - Barney!
- Pojď sem! - Dám si Smrtikluzku na tričko.
- Nechoď. - Jasně! Můžeme si spolu sednout…
- Ne, to je on? - Ten životní kouč?
Vítejte, krásné a výjimečné duše.
Namaste.
V mém současném životě týmového guru
mi říkají Harmony.
Požádali mě a zaplatili mi,
abych vás pospojoval v rodinu lásky, důvěry a lepší pracovní morálky,
protože jen díky týmové práci se plní sny.
Teď si všichni zatleskejte.
Duší. Tleskáme svou duší.
- Dělám to správně? - To je nadšený potlesk!
Chce se mi zakřičet: „Ahoj, Wembley!“
Vždyť to křičíš.
Takže, kdopak mi poví jednu věc, která vytváří týmové pouto?
- Řetězy? - Páska?
Jsou to řetězy a páska?
Milé děti, hmotné věci nás nemohou spoutat.
Že ne?
Jde o důvěru. Právě důvěra nás spojuje. A co je opakem důvěry?
Nedůvěra.
- Strach! - Ne, určitě nedůvěra.
Strach je zeď, která brání propojení.
Strach je opice sedící na rameni.
Našeptává vám, ať se neobjímáte.
Strach.
Dneska tu opici strachu popadneme
a zahodíme do oceánu.
Chudáček.
Jak ze mě porážka neviditelných opic udělá lepšího hlídače parku?
To je na tobě, příteli.
Takže naše první cvičení, které je mé oblíbené,
bude bludiště důvěry.
Jo, dobře. To je ono, Joshi. Pokračuj. Ano.
Teď hezky nohu nahoru. Jejda, ne.
- Ano. Zvládl jsi to! - Jo!
Dobře, Normo. Teď pomalu zvedni levou nohu.
Možná trochu rychleji, jo?
Můžeš, vedu tě.
Nic mi není.
Následuje okénko důvěry.
Všichni totiž víme, že důvěra je okno do duše.
- Přijde mi, že to nebereš vážně. - Podle čeho soudíš?
Další je pád důvěry.
- Co děláš? - Nezdálo se mi, že chytáš.
A nakonec lidský uzel důvěry.
Musíte spolupracovat, abyste se rozmotali.
- Jak to uděláme? - Musíte být v klidu.
Podlezu ho.
- Čí to mám ruku? - Mojí.
Ahoj. Hele, Normo,
budeš muset jít… Jít doprostřed
a odmotávat se za chůze. Ne, takhle taky ne.
Zkuse se sehnout. Promiňte, procházím.
Co děláš? Jen to zhoršuješ.
Proč jsi plná strachu, Normo?
Přestaňte!
Co je to s ní?
Normo, není ti nic?
No tak, podej mi ruku.
Přestaňte zírat!
Prosím vás…
Pach strachu.
Jsem tak pitomá.
Ale nejsi.
Možná jsem plná strachu. Kouč si toho všiml.
Neměl to říkat.
Nechápu, že je to pro vás tak snadné.
Mně jde prostě všechno.
Dělání přátel, společenský život.
Barney je v tom dobrý.
Ale já ne.
Jste odlišní.
Proč jsi tak křečovitá?
Zníš jako Harmony.
Ale, statečná a jedinečná duše.
Nenech si zevnitř nic našeptávat.
Za chvíli začíná další nesmyslná hra.
Tak pojď.
- Líbila se vám rozcvička? - Rozcvička?
Nyní začneme pracovat na překonávání strachu.
Musíte si uvnitř sáhnout hluboko do temnot, na samé dno.
Najděte svou největší obavu.
A tou obavou nakrmte lebku.
Lebku?
To není normální.
- Já ji nosím na párty. - Nenormální.
Nakrmte lebku svým strachem.
To musím…
Můžu…
Dej to sem. Začnu.
Cože mám teď dělat?
Tři, dva, jedna.
Badyah?
Mysli rychle, štěně.
Kámo, nic se neděje.
Pardon.
Jako zdravotník musím prověřit, zda je ta lebka…
Cože?
Ne!
Myslíš, že se toho bojím?
Můj obličej!
Moje nádherná, symetrická tvář!
Joshi? Co vidíš? Co vy na to?
Kečup! Ne! Cokoliv, jen ne kečup!
- No tak, kámo! - Barney, podívej.
- Harmonymu něco je. - Normo. Při výuce nemluvit.
- Hej, modrásku. - Nechytej to!
Já to nechápu. Čeho se bojíš?
Toho hovězího bůčku?
- Bůček to nebude. - Babičko, přestaň.
Tati, ať toho nechá!
Mami, neřekneš jí něco?
Babičko, přestaň!
Barney, není to doopravdy.
Proč ji nechají?
- Copak neslyší, co mi říká? - No tak.
Není to skutečné.
Hej, ty! Vypadni! Nech ho být!
Normo? Kdy jsi přišla?
Prosím tě, jsem tu celou dobu.
Jsem venku, povedlo se ti to!
Pugsley, prober se. No tak.
Při doteku lebky jsem viděla tvůj strach.
Když se dotkneme, ocitneme se v jeho světě.
Dobře. Vydrž, kámo. Hned se vrátíme.
Hej!
Pugsley! Pugsi!
Není to skutečné! Je to jen tvůj strach, víš?
Skutečné, neskutečné.
Absolutno zajímá jen smrtelníky.
Oba mě zdržujete!
Dost!
- Normo! - Barney!
Pugsley, udělej něco!
Neříkej mi tak.
Jmenuji se Temelux!
Normo!
Teď už ti nepomůže.
- Aha. - Vidíš? Není to skutečné.
To nejsi ty! Takhle bys kamarády neohrožoval.
Teď musíme pomoct ostatním.
No tak. Vím, že jsi to ty.
To dáš. Osvoboď se.
Vím, že na to máš. No tak.
Pugsley! Pojď ke mně, hochu.
Barney! Tady, rychle!
Musíme Courtney pomoct. Tak dělej, pojď!
Hej! S lebkou si nezahrávejte. Dost.
Tohle je výstižné. Courtney se bojí jít domů.
Domů si moc přála. Proč by se toho bála?
- Ne, počkejte! Pusťte mě! - Courtney?
Ne!
Pusťte mě ven!
To ne! Je v pasti!
Au.
Počkat! Tohle je svět strachu.
Když tomu strach dodává sílu, tak mu nedáme šanci.
To se lehko řekne.
Co?
Jo, budeme se Courtney smát, že se bojí jít domů.
- Jsi v pohodě. Teď máš nás. - Nikdy tě neopustíme.
Právě toho se bojím.
Ano, nakrm mě strachem!
Kdo jsi?
Harmony.
Takže, co jsi zač? Démon, že jo?
Možná. Držím teď dietu, která upřednostňuje konzumaci strachu.
Lidé jsou jím prolezlí, tak jsem vycítil svou příležitost.
Dneska mám hřešící den.
Harmony se pro démona nehodí.
Ale ne. Správně je to Hamoun.
Ha-moun.
Hamoním. Chci ublížit co nejvíc.
To je jedno. Hlavně jde o tohle.
Stačí vám takovýhle démon?
Dřív jsem si s touhle podobou vystačil, ale dnešní děti se díky filmům nebojí!
Tak jsem to vylepšil.
Teď ty, Normo.
Kamarády jsi ze světa strachu vysvobodila,
ale umíš se poprat se svým?
Ano, umím.
Výborně.
Doteď to byl jen předkrm. Teď si z vás vystrojím hostinu!
Jo? Půjdu dovnitř, ale ostatní necháš být.
- Platí. - Ne, Normo, nedělej to!
Dobrou chuť!
Běž za nimi a něčím je zaujmi.
Co je ti k smíchu?
Takže mi odhal svůj strach.
Kde jsi byla?
Čekal jsem tě v baráku.
Úzkost.
Ano, to je ono. Nakrm mě.
Nakrm mě!
Znáš vůbec jejich jména?
Neviděl jsi Normu?
Nedá se nic dělat. Její obavy jsou příliš silné.
Pamatuj. Tohle je svět strachu. Neporazíš ho.
Ty to nechápeš!
Můj svět strachu je skutečný.
Cože? To je vyloučené.
Páni.
Ne! Přestaň! Co se to děje?
Prosím, ne. Přestaň!
Ne! Přestaň!
Páni. Bylo v tobě tolik strachu, že explodoval?
Tak se to taky dá.
Netušil jsem, čím si procházíš.
Tvůj strach je intenzivní.
Bojím se skutečného světa, a ten už je všude.
Můj strach teď vypadá jak nicka.
Blázníš? Tvoje babička byla děsivá. Vážně.
Babičky se nebojím.
Mám strach, že se mě naši nezastanou.
- Tak tě budu krýt já. - Já tebe taky.
Hezky pomalu.
- Hraješ rád? - Jo, ale moc mi to nejde.
Můžeš mě to naučit.
- Ahoj. - Ahoj.
Jdeš hrát? Skvělá hra, pořádně si odřeš lokty
a v očích budeš mít písek. Jak ve filmu z 80. let.
Já ti nevím. Má koordinace rukou a očí není dobrá.
Na pořádný odvaz tě asi moc neužije. Vážně ne?
- Možná příště. - Tak jo.
Hele, Normo!
Vím, že to zní divně, ale dělat ve Fénixině parku
je splněním mého snu. Práci zvládám.
Poradím si i s démony.
To rád slyším.
Vážně si myslím, že mi to jde.
Tohle všechno je pro mě těžké.
Lidi jsou legrační.
Nemyslím vtipní.
Nedávají logiku. Což často platí i o mně.
Vlastně jsem ráda, že vás mám.
Vyber to!
- Dávej bacha! - Cože?
Pozor, Normo!
Parádička.
Překlad titulků: Michal Pokorny