СЕРІАЛ NETFLIX
Ні!
Ай!
Привіт!
Агов?
Барні?
Друзі?
Знову ти.
Допоможіть!
Барні? Нормо?
Я іду!
Давно стежиш за мною?
Щоночі.
Не треба цього робити.
Не хочу лякати Барні, але в мене ці…
Це не схоже на сни. Радше…
Передчуття?
Так, можливо.
Мені завжди це снилося, а тепер усе частіше.
Тобто?
Ну, зруйнований парк,
на небі велике полум'яне коло,
друзі кличуть на допомогу…
Мабуть, твоя правда. Та з іншого боку…
Інший бік — фу. Хіба що дупці.
Зрозуміло. Я ж пес.
-То про що ти? -Передчуття не є буквальними.
Це попередження з майбутнього,
буває в тих, хто практикує янгольську магію.
Думаю, усе добре, але наглянь за Барні й Нормою.
Пси мають захищати господарів.
Не знаю, чи вони господарі.
А місія янгола — захищати людство за будь-яку ціну.
Ми дуже схожі.
Трохи.
Барні, біжи!
«Відьма ночі 2».
Агов!
Я знайшла його в смітнику!
Вибач, Кортні. Це для твого блага.
Ні, не смій!
Який гарний день.
Ще 20 хвилин перерви. Що робитимемо?
Ходімо туди.
А встигнемо?
Поїздка триває 14 хвилин.
Ти така корисна дурепа.
Чув, краєвид нагорі неймовірний.
Мопслі, Кортні, ідете?
Іду, Барні.
О ні!
ГЛАВА 15 ВІЧНІ МАНДРИ
Чому я завжди за дитячим столиком?
Я теж не в захваті.
Я тут найстарша.
І ось — романтична поїздка з псом.
Романтична?
Так. Колеса огляду — це романтично,
після машинок і тих крутилок, від яких блюють.
-Ніяково для Норми й Бадьї. -Чому?
Норма втюрилася в Бадью,
а для Бадьї вона подруга.
Хто хоч щось знає про людську поведінку, помітив.
То як ти помітила?
І все? Ого. Оце так драйв.
Поїздка мого життя.
Твоя правда! Гарно й нудно.
Не треба так радіти.
Допоможе вбити час.
Дивись.
Видно мій будинок.
-Ти пропустив. -Вибач!
Як романтично.
Ми вдвох наодинці.
Ага.
Клас. Вони такі милі.
Ідея епізоду.
Піраміди будували прибульці, чи теоретики змови — расисти?
І я б так хотіла.
-Правда? -Усі ж хочуть, так?
Я маю тебе дещо спитати.
Зайнятий у вихідні?
Норма хоче викликати демона зі скриньки.
Можемо долучитися.
Чи подивимося кіно?
Здається, я бачив.
Демона чи фільм?
Так.
Відклади телефон.
-Ти десь далеко, а не зі мною. -Вибач.
Я кохаю тебе.
Я теж, але що відбувається? Кому ти пишеш?
Нікому. Просто справи…
Ти дивишся ліворуч, коли брешеш.
А Бадья співає, коли нервує.
Я не брешу. Усе добре!
Ти дивишся праворуч, коли щось приховуєш.
То куди мені дивитися?
Бадьє, ти мені подобаєшся.
Ти мені теж.
Гаразд, але я…
Але що? Що тут відбувається?
Що ж, я…
Он «Глухий кут»!
Барні, я…
Пробач.
Джош? Ти пишеш Джошу?
Лоґсе, хочеш зустрічатися з іншими, добре. Але не Джош.
Я не хочу, але думаю, що ти хочеш.
Що?
Як щодо того гарячого демона-борця?
Він не гарячий.
Він буквально дихав вогнем.
Барні!
-Привіт. -Привіт.
-Любов усе лікує -Бадьє…
-Усе! -Я просто хотіла спитати…
І так щоразу!
Любов усе лікує Усе!
О ні!
-Ми не буваємо разом. -Ти себе накручуєш.
-Не співай. -Любов з екрана нам віщує!
Починається!
То ще не почалося? Тоді зрозуміло.
Ні. Моє передчуття.
Це коло з мого сну, знак смерті й руйнування.
Це треба зупинити. Пальці сказав…
Пальці-Пальці. Навіщо слухати того йолопа?
Ти його бачив?
Кортні, помовч! Я думаю!
Що за тупий метелик?
Зупинись!
Що відбувається?
А якщо я…
Це я роблю?
Боже мій! Я мандрівник у часі!
Добре. Спробуємо ще раз.
Поїздка мого життя.
Я це зробив!
Повернулися. Поки все добре.
Що?
У чому ж причина?
Лоґс пише Джошу. Гаразд.
-Кудись зібрався? -Пильнуй місце.
Барні, я…
Пробач.
Чекай!
Я хочу сказати, що…
Це Мопслі?
Не зважай.
Мопслі? Що ти тут робиш?
Селфі!
Ми зайняті.
Я теж зайнятий.
Мої двоє хороших друзів
Насолоджуймося поїздкою.
Згинь! Це мій попкорн!
Агов! Моє обличчя!
Поїздка мого життя.
Джош пише Лоґсу, Барні й Джош б'ються і кидають телефон.
Телефон влучає в птаха, той падає на сидіння
і на важіль Джоша, ламає атракціон.
Щоб зупинити ланцюгову реакцію, треба…
Мій телефон! У ньому все моє життя!
Геть, пташко!
ЛОҐС
Бадьє, ти мені подобаєшся.
Джошове життя в телефоні?
-Сумно, та я розумію. -Назад! Телефон!
Бадьє, ти слухаєш?
Птах украв його телефон!
Бадьє!
У мене висотна хвороба, чи Джош милий?
Агов! Повернися!
ДЖОШ
Вибач, Барні. Насолоджуймося поїздкою.
І готово.
Агов!
Повернися! Дурний птах! Мій телефон!
Та ну. За що це мені?
Агов! Ні, не смій!
-Що відбувається? -Колесо прискорюється!
А я був так близько!
Ось!
Якщо Норма скаже Бадьї про почуття, Бадья почне співати…
-Бадьє, ти мені подобаєшся. -Ти мені теж.
-Та досить про це. -Мопслі?
Як ти знаєш?
Хто це? Агов?
-Телефон влучає в птаха, птах — у сидіння… -Геть!
Любов усе…
Пробач.
Джош б'є птаха, птах їсть Лоґса, Ґорд у телефоні…
-Як це сталося? -Не знаю.
Далі в минуле зась. Я не досить сильний.
Ні! Зупинись!
О ні. Мій сон!
Агов. Привіт. Перепрошую.
Агов…
особо в плащі.
Що ти тут робиш?
Де «тут»?
Це кінець світу.
Вибач. Помилочка вийшла. Повертаюся до друзів.
Я тебе знаю. Я стежив.
Ви круті винищувачі демонів.
Дякую.
Я за тобою нагляну. У тебе велике майбутнє, малюче.
-Я в минулому! -Пес говорить?
Задалеко.
З мене досить. Більше не можу.
Так. Я теж.
Щасти.
Ми вільні! Після 500 років ув'язнення в Кубику страждань
ми повернулися, щоб занурити світ у темряву.
Так. Бла-бла-бла.
Тремтіть перед новим господарем.
Навики сценічного бою не згодилися!
Мопслі! Допоможи!
Вибач, Барні, але я намагався.
Що?
Тобто «намагався»? Ти вже це робив?
Лише п'ятсот-шістсот разів.
Я думав, що знайду ідеальний сценарій, але щоразу щось не так.
Ти мандрував у часі?
Дуже круто.
Давай знову!
Не можу!
Звісно, можеш! Я вірю в тебе…
Мені снився сон, усе пішло не так, я хотів виправити,
та ви зачепили почуття, я і це хотів виправити.
-І що? -І що?
Почуття!
Барні сварився з Лоґсом.
Нормо, ти хотіла зізнатися Бадьї,
і все пішло шкереберть.
Правда?
Пари сваряться, Мопслі! Це неприємно, але таке буває!
Ні!
Ти хотів нас захистити,
але зізнання Бадьї — моя правда,
не тобі вирішувати.
Я хочу, щоб усі були щасливі.
Але це не життя.
Потрібен дозвіл?
Нехай мені буде боляче.
Хай болить душа, а не кістки й нутрощі.
-Як знати? -Що?
Як знати, що все буде добре?
Це неможливо.
Поїздка мого життя.
Маю надію, я вчинив правильно.
Нічого.
Барні!
Фу! Забирай.
Вибач!
Добре. Вибач.
Але демон був гарячим.
Добре. Був. Вибач, що кинув твій телефон.
До речі, я писав Джошу,
бо він отримав роль, на яку ми обоє пробувалися.
-Весь день чекав дзвінка. -Джош теж актор?
Так. І Джанель. І Герк. І Дженніфер.
Багато акторів працює в парках розваг.
Що за роль?
Шкільний хуліган 1980-х.
Ну ось. Твій образ більш романтичний.
Знаю, що ти скажеш.
Що?
-Хочеш зупинити подкаст. -Що?
Звук жахливий, але з новим мікрофоном…
Бадьє, ні.
Це дещо інше. Я мушу це сказати.
Ти мені подобаєшся. Я кохаю тебе, уже давно.
І хочу знати, чи ти теж.
Можеш відповісти, коли захочеш.
Нормо, ти найдивніша, найкрутіша з усіх.
І комусь пощастить бути з тобою,
але я гетеро.
Я практично впевнена.
Якщо не думаєш про це, то ти гетеро?
Не знаю.
-Нічого. -Це нічого?
Дивися.
Кінець поїздки. Можна було й довше, скажи?
Так.
Ого. Як весело. Давайте повторимо.
Ні!
Забагато розваг — це погано, так?
І так краще?
А це вже цікаво.
Переклад субтитрів: Наталя Ковалишин