Mikä on reilu rangaistus murhasta?
Tapoin miehen 30 vuotta sitten.
Sain rikoksesta kuolemantuomion.
KUOLEMANTUOMIO OTETTIIN JÄLLEEN KÄYTTÖÖN USA:SSA VUONNA 1977.
SIITÄ LÄHTIEN YLI 1 100 IHMISTÄ ON TUOMITTU KUOLEMAAN TEXASISSA.
YLI 270 NÄISTÄ TUOMIOISTA ON MUUTETTU TAI HYLÄTTY
VAIN SEITSEMÄN TUOMITTUA ON VAPAUTETTU TEXASIN KUOLEMANSELLISTÄ
TÄMÄ TARINA KERTOO KUOLEMANSELLIN VANGISTA NUMERO #999005
Olisin ansainnut teloituksen.
Jumalalla oli muuta suunniteltuna varalleni.
Ihmiset sanovat, että minun olisi pitänyt kuolla.
Jumala on minun tuomarini.
Pyydän vain, että ihmiset antavat minulle tilaisuuden.
Älkää tuomitko etukäteen.
Olen kävelevä ihme, hyväksyivät muut sen tai ei.
NETFLIX-ALKUPERÄISSARJA
BRAZORIAN PIIRIKUNTA, TEXAS
WAYNE SCOTTIN VANKILA, TEXASIN RIKOSOIKEUDEN OSASTO
DALE SIGLER TUOMITTIIN KUOLEMAAN VUONNA 1991 -
JOHN ZELTNERIN AMPUMISESTA
Istun vähän suoremmassa. Onko tämä hyvä?
Näetkö minut, Dale? -Näen.
HÄN ON OLLUT VANKILASSA 27 VUOTTA JA VIISI KUUKAUTTA
Olen Dale Wayne Sigler.
Synnyin 10. toukokuuta 1967.
Synnyin Illinoisin Danvillessa.
Jotta ymmärtäisitte koko tarinan, teidän täytyy ymmärtää taustani.
Äidilläni oli ensin kaksi muuta poikaa.
Isäni tapasi hänet, kun äidilläni oli vaikeuksia elämässään.
Äitini tuli raskaaksi 15-vuotiaana.
Äitini etsi tarkoitusta elämälleen. Hän oli lapsi, joka sai lapsia.
Isäni menetti työnsä.
Hänestä tuli toivoton ja turhautunut.
Hänestä tuli väkivaltainen.
Siitä saivat kärsiä hänen lapsensa ja äitini.
Olen nähnyt isäni hakkaavan äitini niin,
että äitini silmät olivat mustat ja huuli halki.
Äiti nukkui puukko tyynyn alla.
Hän pelkäsi, että joko...
Joko hän tai joku lapsista loukkaantuisi vakavasti.
SIGLERIN VANHEMMAT EROSIVAT, KUN HÄN OLI 12-VUOTIAS
SEN JÄLKEEN HÄNEN PERHEENSÄ MUUTTI USEIN OSAVALTIOSTA TOISEEN
Lapsuudessani tapahtui asioita, jotka traumatisoivat minut.
Kymmenenvuotiaana eräs sukulainen käytti minua hyväkseen.
Olen kantanut sitä sisälläni koko ikäni.
En voinut puhua kenellekään. Jos yritin, minut torjuttiin.
Kerran yritin puhua äitini kanssa kokemuksistani.
Äiti ei pystynyt käsittelemään niitä.
Se oli äidille liikaa, ja hän pakeni huoneeseensa.
Silloin se kaikki jäyti minua sisältä.
Sen jälkeen elämäni luisui alamäkeen.
TEININÄ SIGLER LUISUI HUUMEIDEN JA PIKKURIKOSTEN MAAILMAAN
20-VUOTIAANA HÄN ELI YKSIN TEXASIN KADUILLA
Kun muutin Texasiin, aloin taas käyttää huumeita.
Olin koukussa kokaiiniin ja metamfetamiiniin.
Poltin piriä ja juopottelin.
Elin kadulla ja varastelin. Tein mitä vain selvitäkseni.
Elämäni tuntui olevan ohi, ja sanoin paholaiselle:
"Tee sinä minulle, mitä tahdot, koska Jumala ei välitä."
Kun astuin siihen Subway-ravintolaan, moni asia muuttui.
VALKOINEN MIES MENI SUBWAY-RAVINTOLAAN -
JA RYÖSTI NOIN 400 DOLLARIA MYYJÄ JOHN WILLIAM ZELTNER JUNIORILTA
Menin ravintolaan ja käskin hänen tyhjentää kassan.
Käskin laittamaan rahat pussiin.
Hän juoksi kauhuissaan takahuoneeseen.
Minä juoksin hänen perässään.
Kun hän kääntyi, ammuin häntä kuusi kertaa rintaan.
MYYJÄ JOHN ZELTNER KUOLI VÄLITTÖMÄSTI
SIGLER PAKENI 400 DOLLARIN SAALIIN KANSSA
Riistin Johnin hengen itsekkäästi.
Kannan aina sisälläni tuskaa siitä, että riistin hänet perheeltään.
Haluan pyytää rouva Zeltneriltä ja hänen perheeltään syvästi anteeksi.
Olen Tommy Lenoir.
Vuonna 1990 olin Arlingtonin poliisin murhatutkija.
Olen tutkinut paljon murhia 26 vuoden aikana.
Tällaisia tapauksia ei unohda koskaan.
Ne ovat niin järjettömiä ja raakoja.
Olemme nyt sillä paikalla,
missä murha tapahtui huhtikuussa 1990.
Uhri lojui verilammikossa -
ravintolan takana sijaitsevassa toimistossa.
Ei ole mitenkään epätavallista, että ryöstön yhteydessä tapahtuu murha.
Sitä näkee alinomaa.
Tämä tapaus oli raaka.
Murha vaikutti teloituksenomaiselta.
Siksi tämä tapaus oli merkittävä ja siksi se oli omaa luokkaansa.
Murha oli liioiteltu. Uhria ammuttiin turhan monta kertaa.
Häntä myös ammuttiin pelkurimaisesti selkään.
Kun uhri makasi avuttomana maassa, murhaaja ampui lisää.
Se on liiallista.
Sellaisessa tilanteessa tekijä nauttii tekemisestään.
Tekijä nauttii kärsimyksestä, jota aiheuttaa.
KUUSI PÄIVÄÄ MURHAN JÄLKEEN POLIISI PIDÄTTI SIGLERIN
POLIISI OLI SAANUT VIHJEEN SIGLERIN YSTÄVÄLTÄ
SIGLER TUNNUSTI HETI SEKÄ RYÖSTÖN ETTÄ MURHAN
VUONNA 1991 GREG MILLER OLI SIGLERIÄ SYYTTÄVÄSSÄ RYHMÄSSÄ
Heti kun liityin ryhmään,
olin varma, että suurin taistelu käytäisiin siitä,
mikä olisi sopivin rangaistus.
Meidän mielestämme kuolemantuomio oli perusteltu rangaistus.
Ilman kuolemantuoniota hän olisi voinut päästä vapaaksi 15 vuoden jälkeen.
Emme pitäneet sitä riittävänä rangaistuksena.
Kaikki murhat ovat pahoja. Hyvää murhaa ei olekaan.
Tämän murhan olosuhteet olivat erityisen kamalia.
John Zeltner oli murhan aikaan muutaman viikon vajaa 31-vuotias.
John Zeltnerin johtaja ja työtoverit -
kuvailivat häntä ahkeraksi ja mukavaksi nuoreksi mieheksi.
Dale Sigler tiesi John Zeltnerin olevan töissä yksin.
Hän päätti ryöstää tutun ravintolan ja tutun ihmisen.
SUBWAY-MURHAN OIKEUDENKÄYNTI ALKOI
TODISTUKSEN MUKAAN SIGLER KERTOI YSTÄVILLEEN,
ETTÄ EI PITÄNYT ZELTNERISTÄ
Dale Sigler meni ravintolaan ja keskusteli John Zeltnerin kanssa.
Hän pummasi tupakan ja jutteli asioista.
Muutaman minuutin kuluttua hän kuin ohimennen teloitti Zeltnerin -
kassassa olleiden rahojen vuoksi.
Se oli kylmäveristä.
Uskon Dalen ajatelleen, että todistajia ei saa jättää.
Hän tiesi, että Zeltner tunnistaisi hänet -
ja kertoisi poliisille heti, kun hän lähtisi pois.
Zeltner osaisi kertoa, että ryöstäjän nimi on Dale Sigler.
Joskus yksinkertaisin selitys on paras selitys.
SIGLER TODETTIIN SYYLLISEKSI JOHN ZELTNERIN MURHAAN 1.3.1991
TAPPAJALLE KUOLEMANTUOMIO, AMPUJA RAUHALLINEN SYYTTEENLUVUSSA
Menin kuolemanselliin vuonna 1991.
Kun minut haettiin, minut pantiin ketjuun muiden kanssa.
Aloimme kävellä kohti kuolemansellejä ja...
Vartija sanoi: "Kuollut mies kävelee." Aivan kuin Vihreässä mailissa.
Aivan kuin se olisi vitsi.
KUOLEMANSELLIT
Silloin tekemieni valintojen seuraukset todella valkenivat minulle.
Käänsin elämässäni uuden lehden.
Sinä ensimmäisenä päivänä kutsuin Jumalaa.
Sanoin: "Olet aina ollut kanssani. Kurkotit puoleeni, kun olin lapsi."
"Ilmaise olemassaolosi minulle. Näytä kaikkivoipaisuutesi."
"Loista valosi päälleni. Näytä, että minulla on tarkoitus."
Silloin kuulin pienen äänen:
"Kaikki järjestyy."
Ja se oli...
Se oli Jumala.
Siitä lähtien olen pyrkinyt olemaan luovuttamatta.
VUONNA 1993 TEXAS MUUTTI LAKEJAAN VALAMIEHISTÖN VALINTAAN LIITTYEN
MYÖHEMMIN SAMANA VUONNA SIGLERIN JURISTIT VETOSIVAT,
ETTÄ LAKIMUUTOS MITÄTÖI SIGLERIN KUOLEMANTUOMION
VUONNA 1994 SIGLER OLI OLLUT KUOLEMANSELLISSÄ KOLME JA PUOLI VUOTTA -
KUN HÄNEN TUOMIONSA MUUTETTIIN ELINKAUTISEKSI
Olisin ansainnut teloituksen.
Jumalalla oli muuta suunniteltuna varalleni.
SIGLER SANOO OMISTANEENSA ELÄMÄNSÄ JUMALALLE
HÄNET ON VIHITTY PAPIKSI
Olen ollut nyt vankilassa 27 vuotta ja viisi kuukautta.
Tulin vankilaan 21-vuotiaana eksyneenä lapsena.
Nyt olen 50-vuotias mies, joka on pyrkinyt tekemään itsestään paremman.
Etsin Jumalaa päivittäin. Luen hänen sanaansa päivittäin.
Yritän opettaa ihmisiä ja tavoittaa heidät.
Jumalan sana on ohjannut kohtaloani.
Olen elävä todiste Jumalasta ja ihme.
Ylistetty olkoon vapahtajani Jeesus Kristus.
Kuljen Hänen armossaan.
TEXASIN OSAVALTIO VS. DALE WAYNE SIGLER
Ainutlaatuisinta tapauksessa on se, miten tuomio kumottiin.
Väittäisin, että Dale Sigler on hyvin onnekas mies.
Ilman takautuvasti sovellettua lakimuutosta,
Dale Sigler olisi hyvin todennäköisesti teloitettu.
Teloitus olisi tapahtunut 1990-luvulla.
KAKSI VUOTTA MYÖHEMMIN
KUN TUOMIOTA MUUTETTIIN, LAISSA OLI EHTO -
ETTÄ EHDONALAISTA ON HARKITTAVA 30 VUODEN JÄLKEEN
SIGLER ON OLLUT VANKILASSA 29 VUOTTA JA NELJÄ KUUKAUTTA
Angel, Tilly, joku. Tulkaa.
Tilly!
Tapasin Dalen ensimmäistä kertaa Wayne Scottin vankilassa.
Olin vierailulla poikapuoleni luona.
Dale käveli ovesta sisään.
Pete esitteli meidät.
Hän oli oikein kiltti mies.
Hyvä tyttö. Onko nälkä?
Olen Carole. Olen 71-vuotias.
Elän yksikseni talovaunussa Texasin maaseudulla.
Neiti Kitty on ehkä 16- tai 17-vuotias.
Olemme mummeleita yhdessä.
Kissoja on vielä kolme. Tässä on Ebony.
Sen löysin hautausmaalta ja olen kasvattanut sen pennusta.
Olen aina halunnut auttaa avuttomia ja hylättyjä.
Se kuuluu luontooni.
Ne tarvitsevat minua, ja minäkin tavallaan niitä.
Niin se on ihmistenkin kanssa.
Dalesta ja minusta tuli kirjekavereita,
kun poikapuoleni kysyi, kirjoittaisinko Dalelle.
Olemme kirjoitelleet yhdeksän vuoden ajan.
Olen saanut häneltä varmaan yli 200 kirjettä.
Hän aloittaa kirjeensä aina samalla tavalla:
"Jumala siunatkoon sinua ja pitäköön sinut rakastavassa otteessaan."
"Olen Carol Vancen vankilassa." Hän oli juuri siirtynyt sinne.
"On mukava päästä aloittamaan ohjelmassa. Aloitan pian työt pesulassa."
Suhteemme on kehittynyt vuosien mittaan.
Pääsin vierailulle hänen luokseen, joten tutustuimme lisää.
Hänellä ei ole ketään Texasissa.
Minusta tuli hänen tukiverkkonsa.
Hän alkoi kutsua minua Mama Caroleksi.
Hänen mukaansa olen hänen toinen äitinsä.
"Rakas Mama Carole."
"Jumala siunatkoon sinua ja huolehtikoon sinusta."
"Jumala on hyvä."
Vierailuilla ja kirjeissä olemme avautuneet toisillemme.
"Olet arvokas lahja taivaalliselta Isältäni."
"Olet suojelusenkelini ihmeellisesti Jumalan rakkauden suojassa."
Tähän hän kirjoitti: "831."
Se tarkoittaa kahdeksaa kirjainta, kolmea sanaa ja yhtä merkitystä.
"I love you" eli rakastan sinua. Hän on hieno mies.
KOLMEN VUODEN AJAN CAROLE ON ODOTTANUT,
ETTÄ DALE PÄÄSISI EHDONALAISEEN
EHDONALAISESSA DALEN TULEE PYSYÄ OSAVALTIOSSA -
JA REKISTERÖITYÄ PYSYVÄÄN OSOITTEESEEN
En muista tarkkaan, milloin Dale kysyi,
voisiko hän rekisteröityä minun luokseni.
Kun hän alkoi kysyä asiasta, hän ujosteli kovasti.
Hän taisi pelätä, että kieltäydyn.
Minua arvelutti hetken.
Sitten mietin, mikä on oikein.
Minä käytännössä kysyin pikaisesti Jumalalta neuvoa.
Jumala sanoi, että Dale tarvitsee minua.
Siksi minä suostuin.
Haluan auttaa häntä aloittamaan alusta.
BEAUFORD H. JESTER III -VANKILA, TEXAS
VUONNA 2019 SIGLER SAI VASTAUKSEN EHDONALAISHAKEMUKSEENSA
Laitan sen kaulaani.
Sait tänään uutisia.
Kyllä vain. Tänään sain tietää,
että pääsen kotiin.
Tiistaina.
Olen ollut vankilassa kohta 30 vuotta.
Tämä on siunaus.
En uskonut näkeväni tätä päivää.
Olin riemuissani.
Tunteet ovat vieläkin pinnassa.
Pelottaa, koska olen ollut poissa niin kauan.
Ylistän ja kiitän Luojaani toisesta tilaisuudesta.
Vaikeinta on sopeutua.
Olen ollut eristyksissä pienessä yhteisössä.
Ihmiset kertovat yhtenään, että elämää ulkona ei voi käsittää.
Yhteiskunta on muuttunut paljon.
Olen kuullut, että kauppakeskusten värit aiheuttavat pahoinvointia.
Kännyköitä ei ollut, kun olin vapaana.
On niin paljon asioita, joita ei ollut, kun jouduin vankilaan.
Carole Whitworth on siunaus.
Ilman Mama Carolea minulla ei olisi kotia.
Mama Carole on kallio. Hän on kiltti maalaistyttö,
mutta hän on vahva, suoraselkäinen, rakastava ja kunniallinen.
Hän on siunaus.
Edessäni on vastoinkäymisiä.
Ihmiset pitävät minua hirviönä ja eläimenä.
He eivät usko, että voin muuttua.
Uskon, että heidän mielensä muuttuvat.
En ole enää se eksynyt ja häiriintynyt lapsi, joka olin.
Nyt olen aikuistunut ja määrätietoinen Jumalan mies.
Pyydän vain mahdollisuutta.
Aika paljastaa kaiken.
VIELÄ 30 VUOTTA JOHNIN MURHAN JÄLKEEN ZELTNERIN PERHE KÄRSII MENETYKSESTÄÄN
Johnnie Bill oli mukava.
Hän istuisi tuossa juomassa olutta ja naurattaisi meitä.
Hän piti ihmisistä.
Olen Forest Allan Zeltner.
Johnnie Bill oli velipuolemme.
Hän oli isäni esikoinen.
Hänen nimensä oli John William Zeltner isäni mukaan.
Kaikki kutsuivat häntä Johnnie Billiksi.
JOHN WILLIAM ZELTNER OLI PARIKYMPPINEN, KUN HÄN TUTUSTUI VELJIINSÄ
Johnnie Bill etsi meidät käsiinsä, ja järjestimme tapaamisen.
Löysimme välittömästi yhteyden.
Olimme läheisiä.
John piti hauskanpidosta. Kaikki pitivät hänestä.
Hän eli auttaakseen muita.
Monet tiesivät, että veljeni oli homo. Hän ei piilotellut sitä.
Isäni ja perheemme tiesi siitä.
Hyväksyimme asian ja ymmärsimme, että sellainen Johnnie Bill on.
Rakastimme häntä.
Olen John Harlan Zeltner.
Johnnie Bill tuli elämääni, kun olin 16-vuotias.
Juttelimme päivittäin.
Emme riidelleet koskaan. Se on harvinaista.
Kaipaan häntä. Sitä ei tajua, miten nopeasti elämä kuluu.
Sitä luulee elävänsä ikuisesti, mutta elämä voi päättyä koska tahansa.
Kuolema voi tulla hetkessä.
Oli erittäin kamalaa saada tietää, että veli oli kuollut.
Se oli kamalaa minulle. Se oli kamalaa isälleni.
Se oli kamalaa myös pikkuveljelleni.
Olin todella vihainen.
Olisin halunnut tehdä asioita, jotka jätin tekemättä.
Olin iloinen, kun kuulin kuolemantuomiosta.
Samalla halusin, että se toteutettaisiin heti.
Kun kuulin kuolemantuomion perumisesta, olin taas vihainen.
Hän ei saisi elää ja nyt hän vapautuu.
Järjestelmä on epäonnistunut.
Painajainen alkoi uudestaan, kun kuulin ehdonalaisesta.
Meille ei ilmoitettu asiasta. Kukaan ei kertonut meille.
Oikeusjärjestelmä petti meidät.
Se on paskaa.
Texasin pitäisi käydä läpi oikeusjärjestelmänsä sataprosenttisesti.
Kenenkään ei pitäisi päästä vapaaksi, jos tappaa jonkun sillä tavalla.
Hän on suuri riski yhteiskunnalle.
Uskon, että hän tappaa uudestaan. Pian.
YKSI PÄIVÄ DALEN VAPAUTUKSEEN
Tämä on Dalen huone.
Se on isompi kuin mihin hän on tottunut.
Dale kantaa aina mukanaan murhaajan leimaa.
Monet ihmiset eivät anna hänelle tilaisuutta osoittaa,
millainen ihminen hän on.
Minun perheeni on varautunut.
Heidän pääasiallinen huolensa on, että hän saattaa tappaa minut.
He ovat kysyneet, olenko hullu. He eivät ymmärrä, miksi teen näin.
Heitä täytyy vakuutella.
Kauanko Dale on ollut vankilassa? -30 vuotta. Murhasta.
Kenet hän... En tiedä.
Monestiko olet käynyt katsomassa häntä? -Kolme tai neljä kertaa.
Olen käynyt tapaamassa häntä kahdesti... ei vaan kolmesti nykyisessä vankilassa.
Tiedän, että olette huolissanne. Koska hän on murhaaja,
pelkäätte, että hän murhaa jonkun taas.
Hän ei tee niin.
Häntä kutsutaan lempeäksi jätiksi. -Ihanko totta?
Rakastan sinua, mummo. -Ja minä sinua. Hei, hei.
Kaikki järjestyy.
Tulette katsomaan Dalea ja tutustumaan. Hyvin se menee.
Kerro, kun hän tulee.
Carole on hyvä nainen. Hän näkee ihmisissä vain hyvää.
Hän uskoo heistä hyvää. -Hän on hyväsydäminen.
En halua, että se tyyppi tulee -
ja tappaa meidät tai hänet tai jonkun.
Tuskin hän niin tekee. -Mistä tiedät? Et tunne häntä.
Ihmiset muuttuvat. -Eivät oikeastaan.
DALEN VAPAUTUSPÄIVÄ
Heräsin neljältä herätyskellon soittoon.
Tuntui kuin olisin vasta nukahtanut.
Ajattelin, että joko nyt.
Tunnen, miten tunteet kasvavat.
Yritän rauhoittaa itseäni. Hyvin se menee.
Kun pääsen perille ja näen Dalen,
tiedän tunteiden iskevän täydellä voimalla.
Se on tärkeä hetki,
jota emme unohda.
Minulla on ollut ohimeneviä epäilyksen hetkiä.
Se iskee hetkeksi, ja minä työnnän sen mielestäni.
En halua ajatella tehneeni väärän päätöksen.
Saavumme nyt vankilaan, joten...
Tästä käännytään.
En osaa selittää sitä, mutta uskon hänen muuttuneen.
Hän ei ole enää se sama mies. Tunnen sen.
Kaikki menee täydellisesti.
Jos Dalen aikomus on vain käyttää minua hyväkseen,
hänen palkintonsa odottaa häntä tuomiopäivänä.
Tekstitys: Kirsi Reima