‫מהו עונש הוגן‬
‫על רצח?‬
‫לפני 30 שנה הרגתי אדם.‬
‫ועל פשע זה,‬
‫דנו אותי למוות.‬
‫- מאז שחודש תוקפו של עונש המוות ב-1976, -‬
‫- נידונו למוות בטקסס‬ ‫למעלה מ-1,100 איש באשמת רצח -‬
‫- למעלה מ-270 מאותם גזרי דין‬ ‫הומרו לעונש אחר או בוטלו מאוחר יותר -‬
‫- אך רק שבעה רוצחים מורשעים‬ ‫יצאו לחופשי מאגף הנידונים למוות של טקסס -‬
‫- זהו סיפורו של נידון למוות מספר 999005 -‬
‫לו היו מוציאים אותי להורג, הייתי ראוי לכך.‬
‫אבל לאלוהים, אני מאמין,‬ ‫היו תוכנית ומטרה גדולות יותר עבורי.‬
‫אנשים יגידו, "היית צריך למות.‬ ‫אתה לא ראוי לכך".‬
‫אבל אלוהים הוא השופט וחבר המושבעים שלי.‬
‫אני רק מבקש שאנשים יתנו לי הזדמנות.‬
‫תפתחו את הלב לפעמים.‬
‫אל תשפטו מראש כל כך מהר.‬
‫אני נס מהלך, אם תרצו לקבל את זה או לא.‬
‫אי אפשר לקחת את זה ממני.‬
‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫- מחוז ברזוריה, טקסס -‬
‫- בית כלא ויין סקוט,‬ ‫המחלקה לצדק פלילי, טקסס -‬
‫- ב-1991 נידון דייל סיגלר למוות‬ ‫על שירה והרג את ג'ון זלטנר -‬
‫בסדר, אזדקף קצת יותר על הכיסא.‬
‫זה בסדר?‬
‫דייל, אתה רואה אותי?‬
‫כן.‬
‫- הוא ישב בכלא 27 שנים וחמישה חודשים -‬
‫שמי דייל ויין סיגלר.‬
‫נולדתי...‬
‫ב-10 במאי 1967.‬
‫נולדתי בדנוויל, אילינוי.‬
‫כדי להבין את הסיפור כולו, צריך להבין‬
‫איפה הכול התחיל.‬
‫אימי הייתה נשואה בראשונה עם שני בנים.‬
‫אבא שלי פגש אותה‬ ‫אחרי שכבר עברה רבות בחייה.‬
‫היא הייתה בת 15‬ ‫כשנכנסה להיריון בפעם הראשונה.‬
‫אימא שלי הייתה בעצם ילדה‬
‫שמנסה למצוא את מטרתה ומקומה בחיים.‬
‫ילדה שיש לה ילדים.‬
‫אבא שלי איבד את מקום עבודתו.‬
‫הוא הפך...‬
‫מדוכדך מאוד,‬
‫מתוסכל מאוד,‬
‫ומתעלל מאוד,‬
‫והוא הוציא את זה על ילדיו, על אימא שלי.‬
‫ראיתי את אימא שלי מוכה קשות על ידי אבא שלי‬
‫עד למצב שעיניה הפכו שחורות וכחולות.‬
‫שפתיה פצועות.‬
‫הולכת לישון עם סכין קצבים מתחת לכרית.‬
‫כי היא פחדה...‬
‫שמא...‬
‫או היא,‬
‫או אחד מאיתנו, הילדים,‬
‫ניפגע אנושות.‬
‫- כשהיה בן 12, נפרדו הוריו של סיגלר -‬
‫- בשארית ילדותו חי עם אימו ואחיו,‬ ‫בעודם נודדים ממדינה למדינה -‬
‫קרו דברים בילדותי,‬
‫שהותירו בי טראומה לכל החיים.‬
‫בגיל עשר, בן משפחה הטריד אותי מינית.‬
‫וזה משהו שאני נושא עימי כל חיי.‬
‫ולא יכולתי לדבר עם אף אחד.‬ ‫בכל פעם שניסיתי,‬
‫קיבלתי דחייה.‬
‫פעם ניסיתי לדבר עם אימא שלי‬ ‫על מה שעברתי כילד,‬
‫ואימי לא יכלה להתמודד עם חומרת הדברים,‬
‫זה היה קשה מנשוא בשבילה,‬
‫היא הלכה לחדרה וסגרה את הדלת.‬
‫ובאותו זמן זה פשוט...‬
‫זה אכל אותי בפנים.‬
‫מאותה נקודה ואילך‬
‫התדרדרתי עד לשפל המדרגה.‬
‫- כנער מתבגר, סיגלר התדרדר‬ ‫לסמים ולעבירות קלות -‬
‫- בגיל 20 חי לבדו ברחובות טקסס -‬
‫- ארלינגטון, טקסס -‬
‫כשעברתי לטקסס,‬
‫התדרדרתי שוב לסמים וכדומה.‬
‫התמכרתי לקוקאין, קריסטל מת',‬ ‫הזרקתי לווריד.‬
‫עישנתי ספיד, שתיתי.‬
‫גרתי ברחובות, שדדתי, גנבתי.‬
‫עשיתי כל מה שיכולתי כדי לשרוד.‬
‫נראה היה שהחיים שלי נגמרו‬ ‫ובאותו זמן, אמרתי לשטן:‬
‫"עשה מה שאתה רוצה.‬ ‫בוא נראה מה אתה יכול, שטן,‬
‫כי לאלוהים לא אכפת".‬
‫ביום שבו נכנסתי למסעדת הכריכים "סאבוויי",‬
‫דברים רבים השתנו.‬
‫- סאבוויי -‬
‫- משטרת ארלינגטון -‬
‫- גבר לבן חשוד‬ ‫שנכנס למסעדת הכריכים "סאבוויי" -‬
‫- ושדד מהקופאי, ג'ון ויליאם זלטנר ג'וניור,‬ ‫כ-400 דולר. -‬
‫נכנסתי לשם,‬
‫ואמרתי, "קום ותרוקן את הקופה".‬
‫אמרתי לו לקחת את כל הכסף ולשים בשקית.‬
‫מרוב פחד, הוא רץ לחדר האחורי.‬
‫כשהוא רץ לחדר האחורי, רצתי אחריו.‬
‫כשהוא הסתובב, יריתי בו. שש פעמים בחזה.‬
‫- הקופאי ג'ון זלטנר מת במקום -‬
‫- סיגלר ברח ובידו 400 דולר מהקופה -‬
‫גזלתי את חייו של ג'ון באנוכיות.‬
‫לנצח אצטרך לשאת את הכאב הזה בליבי,‬
‫על שלקחתי אותו מהמשפחה שלו.‬
‫אני רק רוצה לומר לגברת זלטנר‬
‫ולמשפחה שלה שאני מתנצל‬
‫מעומק נשמתי ובכל ליבי.‬
‫- דאלאס, טקסס -‬
‫שמי טומי לנור.‬
‫ב-1990 הייתי בלש במחלק רצח‬ ‫במשטרת ארלינגטון.‬
‫עבדתי על הרבה רציחות‬ ‫ב-26 שנותיי במחלק הרצח,‬
‫ופשוט לעולם לא שוכחים‬
‫- טומי לנור, בלש חוקר -‬
‫מקרים מסוג זה שאין בהם שום היגיון‬
‫והם כה אלימים.‬
‫אנחנו עכשיו במקום, בסניף "סאבוויי" שבו...‬
‫התרחש הרצח הנורא,‬
‫באפריל, שנת 1990.‬
‫כשנכנסנו ל"סאבוויי",‬ ‫הקורבן התבוסס בשלולית דם,‬
‫במשרד שבחלקה האחורי של מסעדת הכריכים.‬
‫העובדה שרצח מתרחש במהלך שוד אינה חריגה.‬
‫אנחנו נתקלים בזה כל הזמן.‬
‫האכזריות לשמה במקרה הזה,‬
‫מה שנראה כהוצאה להורג של הקורבן‬
‫זה מה שהפך את זה ליוצא דופן.‬
‫זה מה שהעלה את זה לדרגה חמורה יותר‬ ‫ממקרים אחרים מסוג זה.‬
‫זה היה מוגזם.‬
‫הוא נורה יותר פעמים מהנדרש.‬
‫הוא גם נורה באופן פחדני מאוד.‬ ‫הוא נורה בגבו.‬
‫ואז, אחרי שנפל לקרקע חסר אונים,‬ ‫כנראה כבר גוסס,‬
‫הוא נורה שוב.‬
‫לכן זה מוגזם.‬
‫מדובר במישהו‬
‫שנהנה ממעשיו.‬
‫אפשר לראות שהוא באמת...‬
‫נהנה מהכאב והסבל שהוא גורם.‬
‫- שישה ימים לאחר רצח זלטנר -‬
‫- עצרה המשטרה את סיגלר ‬ ‫בעקבות מידע שהתקבל מאחד מחבריו -‬
‫- סיגלר הודה מייד הן בשוד והן בהריגה -‬
‫- פורט וורת', טקסס -‬
‫- ב-1991 שירת גרג מילר‬ ‫בצוות התביעה במשפטו של סיגלר -‬
‫מרגע שהייתי מעורב במקרה הזה,‬
‫הייתי משוכנע שהנושא האמיתי‬ ‫והמאבק האמיתי בתיק הזה יהיה‬
‫מהו העונש שראוי לגזור על דייל סיגלר.‬
‫הרגשנו באותו זמן שמן הראוי לבקש עונש מוות‬
‫כי היה חשש שאם נוותר על עונש מוות,‬
‫הוא עלול להשתחרר על תנאי אחרי 15 שנה,‬
‫ופשוט לא חשבנו שזה מספיק זמן.‬
‫כל מקרה רצח הוא רע,‬
‫אין דבר כזה רצח טוב,‬
‫- גרג מילר, תובע -‬
‫אבל העובדות והנסיבות במקרה זה‬ ‫היו אכזריות במיוחד, לדעתי.‬
‫ג'ון זלטנר, בזמן שנרצח,‬
‫היה בן 31 פחות שלושה או ארבעה שבועות.‬
‫המנהל שאיתו דיברנו‬
‫והחברים לעבודה שאיתם דיברנו על ג'ון זלטנר,‬
‫כולם תיארו אותו כעובד חרוץ וכבחור נחמד.‬
‫דייל סיגלר ידע שג'ון זלטנר יהיה‬
‫במסעדת הכריכים "סאבוויי" לבדו,‬
‫אבל הוא בחר במסעדת "סאבוויי"‬
‫ובחר לשדוד מישהו שלמעשה הכיר אותו.‬
‫- משפט הרצח ב"סאבוויי" מתחיל -‬
‫- סיגלר סיפר לחבריו‬ ‫שהכיר את זלטנר ולא אהב אותו, -‬
‫- כך על פי תצהיר צו המעצר. -‬
‫דייל סיגלר נכנס למסעדת הכריכים, התיישב,‬
‫ניהל שיחה עם ג'ון זלטנר,‬
‫לקח סיגריה מג'ון זלטנר.‬
‫דיברו על דא ועל הא.‬
‫ואז, כעבור כמה דקות,‬
‫הוציא אותו להורג בחיפזון‬
‫בשביל סכום כסף כלשהו שהיה בקופה.‬
‫זה רצח בדם קר, לדעתי.‬
‫אני סבור שדייל, לפי הלך רוחו אז,‬
‫כשהוא נכנס לשם,‬ ‫חשב, "אסור לי להשאיר עדים",‬
‫ודייל ידע שג'ון זלטנר עלול לזהות אותו‬
‫ולספר למשטרה תוך חמש דקות מצאתו‬
‫מאותה מסעדת 'סאבוויי',‬ ‫"היי, האיש ששדד אותי,‬
‫תאמינו או לא, אני מכיר אותו.‬ ‫שמו דייל סיגלר".‬
‫לפעמים ההסבר הכי פשוט‬
‫הוא למעשה ההסבר הטוב ביותר.‬
‫- במרץ 1991 נמצא סיגלר אשם‬ ‫ברצח בכוונה תחילה של ג'ון זלטנר -‬
‫- גזר דינו של הרוצח הוא מוות.‬ ‫רוצח ה"סאבוויי" רגוע לאחר גזר הדין -‬
‫נשלחתי לאגף הנידונים למוות ב-91'.‬
‫כשבאו לקחת אותי,‬
‫כבלו אותי בשלשלאות יחד עם כולם.‬
‫התחלתי ללכת לכיוון אגף הנידונים למוות,‬
‫ו...‬
‫כשנכנסנו למסדרון,‬
‫אחד השוטרים אמר, "איש מת מהלך",‬ ‫כמו בסרט "גרין מייל"‬
‫כאילו זו בדיחה או משהו כזה.‬
‫- הנידונים למוות -‬
‫אתה יודע, אז...‬
‫פתאום הבנתי את ההשלכות של הבחירות שלי.‬
‫שיניתי את חיי כשנכנסתי‬ ‫לאגף הנידונים למוות.‬
‫באגף הנידונים למוות ביום הראשון,‬ ‫זעקתי לאלוהים.‬
‫אמרתי, "אלוהים, כל חיי תמכת בי.‬
‫עזרת לי כשהייתי ילד".‬
‫אמרתי, "אלוהים, אנא הפגן את נוכחותך.‬
‫תוכיח לי שאתה כל יכול.‬
‫תן לאור שלך לזרוח עליי, אלוהים.‬
‫תראה לי שיש לי תכלית".‬
‫ואז התחלתי לשמוע קול קטן‬
‫שאומר לי, "תירגע, יהיה בסדר".‬
‫ו…‬
‫זה היה...‬
‫זה היה אלוהים.‬
‫אז התחלתי להתאמץ ולנסות‬
‫לא לוותר.‬
‫- ב-1993 שינתה מדינת טקסס את חוקיה‬ ‫בנוגע לבחירת חבר המושבעים -‬
‫- מאוחר יותר באותה שנה,‬ ‫טענו פרקליטיו של סיגלר ששינויים אלה -‬
‫- מבטלים את תוקפו‬ ‫של עונש המוות שנגזר עליו -‬
‫- ב-1994, אחרי שלוש שנים וחצי‬ ‫באגף הנידונים למוות -‬
‫- הומתק גזר דינו של סיגלר למאסר עולם -‬
‫לו היו מוציאים אותי להורג, הייתי ראוי לכך.‬
‫אבל לאלוהים, אני מאמין,‬ ‫היו תוכנית ומטרה גדולות יותר עבורי.‬
‫- לדברי סיגלר,‬ ‫מאז הוא מקדיש את חייו לאלוהים -‬
‫- הוא כעת כומר מוסמך -‬
‫אני יושב בכלא כבר 27 שנים‬
‫וחמישה חודשים.‬
‫הגעתי הנה כשהייתי בן 21.‬
‫ילד אבוד ומעורער.‬
‫כיום אני גבר בן 50,‬
‫ששאף לשפר את עצמו, לשקם את עצמו.‬
‫האל מתגלה אליי מדי יום. אני לומד‬ ‫את דברי האל 4-3 שעות בכל יום.‬
‫אני מנסה להנחות אנשים.‬
‫אני מנסה לעזור לאנשים.‬
‫כל ייעודי נסלל בפניי על ידי דבר האל.‬
‫אני עדות חיה ונס מהלך.‬
‫השבח והתהילה לאדוני ומושיעי, ישו המשיח,‬
‫ומעתה ואילך, אצעד בצל חסדו.‬
‫- מדינת טקסס נגד דייל ויין סיגלר -‬
‫הדבר העיקרי שמייחד, לדעתי, את המקרה הזה‬ ‫הוא הסיבה להמתקת גזר הדין.‬
‫אני חייב לומר שדייל סיגלר‬
‫הוא כפי הנראה אדם בר-מזל מאוד,‬
‫כי למעט אותו...‬
‫שינוי בחוק בחירת המושבעים שהחילו בדיעבד,‬
‫אני חושב שהייתה סבירות גבוהה‬ ‫שדייל סיגלר היה מוצא להורג‬
‫במועד כלשהו בשנות ה-90 במדינת טקסס.‬
‫- כעבור שנתיים -‬
‫- כשנגזר על סיגלר מאסר עולם,‬ ‫בית המשפט של טקסס כלל הוראה -‬
‫- לפיה יש לשקול מחדש‬ ‫שחרור מוקדם על תנאי כעבור 30 שנה -‬
‫- סיגלר כבר ישב באותה עת בכלא‬ ‫במשך 29 שנים וארבעה חודשים -‬
‫- קייד לייק, טקסס -‬
‫אנג'ל? טילי? מישהו?‬
‫בואו.‬
‫טילי!‬
‫- קרול וייטוורת' -‬
‫פגשתי את דייל לראשונה בכלא ויין סקוט‬
‫באנגלטון.‬
‫באתי לבקר שם את בני החורג‬
‫כשדייל נכנס‬
‫פיט הכיר בינינו, וזה היה כמו...‬
‫הוא היה באמת‬
‫אדם נעים הליכות.‬
‫בואי הנה. בואי לאימא. ילדה טובה.‬
‫את רעבה?‬
‫שמי קרול‬
‫ואני בת 71.‬
‫אני גרה לבדי בבית נייד‬
‫באזור הכפרי של טקסס.‬
‫מיס קיטי כפי הנראה בת 16,‬
‫אולי 17.‬
‫היא הזקנה בבית הזה, כמוני.‬
‫ויש לי עוד שלושה.‬
‫זאת אבוני.‬
‫אותה מצאתי בבית הקברות וגידלתי מאז שנולדה.‬
‫ילדה טובה.‬
‫תמיד הייתי אדם שאוהב לעזור לחסרי ישע‬
‫ולאלה שהוזנחו והופקרו.‬
‫כנראה זה תמיד היה בטבע שלי.‬
‫כלומר, הם זקוקים לי,‬
‫ובמידה מסוימת, גם אני זקוקה להם.‬
‫וכך זה, בעיקרון, גם עם בני אדם.‬
‫דייל ואני הפכנו לחברים לעט‬ ‫כשבני החורג ביקש ממני לכתוב לו.‬
‫אז התכתבנו במשך תשע שנים.‬
‫מן הסתם יש לי בערך 200 מכתבים ממנו.‬
‫הוא תמיד מתחיל‬ ‫את המכתבים שלי אליי באותו...‬
‫באותו אופן:‬ ‫"יברך אותך האל וישמור עלייך תמיד‬
‫באחיזת ידו האוהבת".‬
‫"אני יושב בכלא קרול ואנס."‬
‫זה כשהוא רק הגיע לשם.‬
‫"אבל אני נרגש מאוד להתחיל בתוכנית.‬
‫קיבלתי עבודה במכבסה, אבל טרם התחלתי."‬
‫הקשר בינינו‬
‫התפתח עם השנים.‬
‫יכולתי לבקר אותו,‬
‫וכך הכרנו זה את זה.‬
‫באמת אין לו אף אחד אחר בטקסס, אז...‬
‫בעצם התנדבתי לתמוך בו.‬
‫ואז הוא התחיל לקרוא לי "אימא קרול".‬
‫הייתי... ועדיין‬
‫האימא השנייה שלו, לדבריו.‬
‫"אימא קרול היקרה…‬
‫יברך אותך האל וישמור עלייך תמיד..."‬
‫"אלוהים הוא טוב, אימא."‬
‫בין הביקורים והמכתבים, באמת נפתחנו זה לזה.‬
‫"את מתנה יקרה מאבינו שבשמיים.‬
‫המלאך השומר עליי,‬
‫שניצב הכן באהבתו הנדיבה של האל."‬
‫ופה הוא הוסיף: "831".‬
‫המשמעות של זה היא‬
‫שמונה אותיות, שלוש מילים,‬
‫משמעות אחת:‬
‫אני אוהב אותך.‬
‫הוא אדם מיוחד.‬
‫- במשך שלוש שנים חיכתה קרול לשמוע -‬
‫- אם מדינת טקסס‬ ‫תעניק לדייל שחרור על תנאי -‬
‫- אם ישוחרר, יידרש להישאר בגבולות המדינה -‬
‫- ולהירשם בכתובת קבועה -‬
‫אני לא זוכרת בדיוק מתי דייל‬
‫שאל אותי אם...‬
‫יוכל לגור אצלי בבית עם שחרורו על תנאי,‬
‫אבל יכולתי להרגיש‬ ‫ברגע שהוא התחיל לשאול אותי,‬
‫שהוא מתבייש לשאול,‬
‫כי אני חושבת שהוא חשש שאגיד, "בשום אופן".‬
‫הסתייגתי לרגע,‬
‫ואז חשבתי, "טוב...‬
‫מה הדבר הנכון לעשות?"‬
‫ובעיקרון...‬
‫ביקשתי במהירות תשובה מאלוהים‬
‫ואלוהים ענה, "האיש הזה זקוק לך".‬
‫ו...‬
‫לכן עניתי, "בסדר, כן".‬
‫אני בסך הכול רוצה לעזור לו להתחיל מחדש.‬
‫- בית כלא בופורד ה. ג'סטר 3, טקסס -‬
‫- ב-2019, קיבל סיגלר חדשות‬ ‫בנוגע לבקשתו להשתחרר על תנאי -‬
‫לשים את זה על הצוואר?‬
‫טוב...‬
‫היום קיבלת חדשות.‬
‫כן, אדוני.‬
‫היום גיליתי ש…‬
‫אני עומד לחזור הביתה.‬
‫ביום שלישי.‬
‫זו השנה ה-30 שלי בכלא.‬
‫וזו...‬
‫כזאת ברכה‬
‫כי מעולם לא חשבתי שאגיע ליום הזה.‬
‫הייתי מאושר מאוד.‬
‫אני... עדיין...‬
‫נרגש.‬
‫קצת פוחד,‬
‫כי נעדרתי כל כך הרבה זמן.‬
‫אני רק משבח ומודה לאלוהים‬
‫על שהעניק לי הזדמנות שנייה.‬
‫הדבר הכי קשה יהיה‬
‫לנסות להסתגל,‬
‫כי הייתי מבודד בקהילה קטנה בתוך הקהילה.‬
‫אומרים לי כל הזמן שאי אפשר לתאר‬
‫איך נראים החיים,‬
‫איך נראית החברה, עד כמה הכול השתנה.‬
‫אנשים סיפרו לי שהם הלכו לקניון,‬ ‫והצבעים והתנועה פשוט גרמו להם בחילה.‬
‫הרי כשהייתי בחוץ‬ ‫עוד לא היו טלפונים סלולריים.‬
‫כלומר, יש כל כך הרבה דברים בחברה‬ ‫שלא היו קיימים‬
‫כשנכנסתי הנה.‬
‫קרול וייטוורת' היא ברכה,‬
‫כי ללא אימא קרול,‬
‫לא היה לי מקום שאוכל לקרוא לו בית.‬
‫אימא קרול היא צוק איתן.‬
‫היא נערת כפר טובה, אבל היא חזקה,‬
‫יש בה יושרה,‬
‫אהבה, כבוד.‬
‫היא ברכה של ממש בשבילי.‬
‫אני יודע שצפויה לי התמודדות קשה.‬
‫אנשים יחשבו שאתה מפלצת,‬
‫שאתה חיה רעה,‬
‫שלא השתנית, שאתה לא יכול להשתנות.‬
‫אבל יום אחד הם ישנו את דעתם.‬
‫אני מאמין בזה בכל מאודי,‬
‫כי אני כבר לא אותו ילד אבוד,‬ ‫מעורער ורגשני שהייתי פעם.‬
‫אני כעת אדם בוגר, ממוקד,‬ ‫אדם עם תכלית, בשירות האל.‬
‫אני רק מבקש שאנשים יתנו לי הזדמנות,‬
‫כי הזמן חושף הכול בסופו של דבר.‬
‫- מאונטיין הום, ארקנסו -‬
‫- 30 שנה אחרי שג'ון נרצח, -‬
‫- משפחת זלטנר ממשיכה להתמודד עם האובדן -‬
‫ג'וני ביל היה אחד האנשים הנחמדים בעולם.‬
‫הוא היה יושב שם, שותה בירה,‬
‫- פורסט וג'ון הרלן זלטנר -‬
‫מתלוצץ ומספר בדיחה או משהו.‬
‫ללא ספק אדם חברותי.‬
‫שמי פורסט אלן זלטנר.‬
‫ג'וני ביל הוא אחינו למחצה.‬
‫הוא היה הבן הבכור של אבי.‬
‫שמו היה ג'ון ויליאם זלטנר,‬
‫על שם אבי,‬
‫אבל כל מי שהכיר אותו קרא לו ג'וני ביל.‬
‫- ג'ון ויליאם זלטנר היה בשנות העשרים לחייו‬ ‫כאשר התוודע לאחיו למחצה -‬
‫ג'וני ביל חיפש אותנו והצלחנו לפגוש אותו.‬
‫החיבור והקשר שנוצר בינינו היה מיידי.‬
‫היינו קרובים מאוד.‬
‫ג'ון היה בחור שאוהב לבלות.‬
‫כולם רצו להיות במחיצתו.‬
‫הוא חי כדי לעזור לכולם.‬
‫אתה יודע, הרבה אנשים שהכירו את אחי‬
‫ידעו שהוא הומו,‬ ‫והוא היה פתוח וגלוי לגבי זה.‬
‫אבא שלי ידע את זה,‬ ‫כולם במשפחה ידעו את זה.‬
‫כולנו קיבלנו את זה ופשוט הבנו‬ ‫שכזה הוא ג'וני ביל וככה זה יהיה, ‬
‫והוא... פשוט ג'וני ביל,‬ ‫אנחנו עדיין אוהבים אותו.‬
‫שמי ג'ון הרלן זלטנר.‬
‫ג'וני ביל נכנס לחיי כשהייתי בן 16 בערך,‬
‫ודיברנו על בסיס יומי.‬
‫כלומר, כל יום.‬
‫מעולם לא כעסנו זה על זה בשום נושא.‬
‫וזה נדיר, אתה יודע.‬
‫כן, אנחנו מתגעגעים אליו מאוד.‬
‫לא קולטים כמה מהר חולפים החיים.‬
‫אתה חושב שאתה כאן לנצח, וזה ממש לא נכון.‬
‫בכל רגע נתון, אתה עלול...‬
‫ללכת.‬
‫בכל רגע אתה עלול למות.‬
‫זה היה קשה.‬
‫קשה לשמוע שאחיך מת.‬
‫היה לי קשה מאוד.‬
‫זה היה קשה מאוד לאבא שלי,‬
‫וזה היה קשה מאוד לאחי הצעיר.‬
‫כעסתי. כן, כעסתי.‬
‫כלומר, עברו לי כמה מחשבות בראש‬
‫על דברים שהייתי רוצה לעשות, אבל לא עשיתי.‬
‫כששמעתי שדנו אותו למוות, שמחתי,‬
‫אבל בה בעת,‬
‫אתה יודע, רציתי שזה יקרה עכשיו ומייד.‬
‫רציתי שהוא ימות.‬
‫כשגיליתי שלא מוציאים אותו להורג חזרתי...‬
‫לכעוס.‬
‫הוא לא אמור לחיות, ועכשיו הוא משתחרר?‬
‫לא. אני חושב שהמערכת שגתה פה.‬
‫כשגיליתי שהוא שוחרר על תנאי,‬
‫הרגשתי שהסיוט מתחיל מחדש.‬
‫אפילו לא הודיעו לנו על כך.‬
‫איש לא אמר לנו.‬
‫איש לא אמר על כך דבר.‬
‫אני באמת סבור שמערכת המשפט אכזבה אותנו.‬
‫לדעתי הכול חרטא.‬
‫אני חושב שמדינת טקסס צריכה לבחון מחדש ‬ ‫את כל מערכת המשפט שלה,‬
‫במאת האחוזים.‬
‫אם אתה הורג מישהו ככה,‬
‫אסור לך לראות אור יום שוב.‬
‫לעולם.‬
‫אני מאמין שהוא סכנה עצומה לחברה.‬
‫אני מאמין שהוא יהרוג שוב.‬
‫בקרוב.‬
‫- קייד לייק, טקסס -‬
‫- יום אחד לשחרורו של דייל מהכלא -‬
‫זה החדר של דייל.‬
‫חדר הרבה יותר גדול ממה שהוא רגיל אליו.‬
‫מבחינת דייל,‬
‫הוא תמיד‬
‫יישא את תווית הרוצח.‬
‫רבים לא יתנו לו‬
‫הזדמנות או סיכוי‬
‫להראות להם איזה מין אדם הוא עכשיו.‬
‫לבני המשפחה שלי היו הסתייגויות.‬
‫החשש העיקרי שלהם הוא שאם הוא הרג מישהו,‬
‫הוא עלול להרוג אותי.‬
‫- שאנון ג'וניור, הנכד של קרול,‬ ‫וג'ני חברתו -‬
‫הם אמרו, "השתגעת? למה?"‬
‫הם לא מבינים למה.‬
‫יהיה צורך בשכנוע נוסף.‬
‫אז כמה זמן דייל ישב בכלא?‬
‫שלושים שנה.‬
‫על מה?‬
‫על רצח.‬
‫את מי... לא...‬
‫לא יודע...‬
‫כמה פעמים ביקרת אותו?‬
‫ביקרתי אותו‬
‫אולי שלוש או ארבע פעמים?‬
‫פגשתי אותו פעמיים...‬
‫לא, שלוש פעמים‬
‫מאז שהוא בכלא הנוכחי.‬
‫אני יודעת שלכולכם יש חששות וכו'.‬
‫אתם חוששים שכיוון שהוא רצח מישהו,‬ ‫הוא ירצח שוב.‬
‫כלומר, שהוא יהרוג שוב מישהו.‬
‫ו... לא, הוא לא יעשה זאת.‬
‫בכלא עכשיו קוראים לו "הענק העדין".‬
‫באמת?‬ ‫-כן.‬
‫טוב, אוהב אותך, סבתא.‬ ‫-גם אני.‬
‫להתראות, מותק. ‬
‫הכול יהיה בסדר.‬
‫כולכם תבואו לפגוש את דייל,‬
‫ולבקר אותו קצת.‬
‫יהיה בסדר.‬
‫רק תודיעי לי כשהוא מגיע.‬ ‫-בסדר.‬
‫קרול, היא אישה טובה.‬
‫היא נחמדה,‬
‫אני מניח שהיא רואה את הצד הטוב באנשים.‬
‫מעדיפה לחשוב שהם טובים ולא רעים.‬
‫היא טובת לב,‬
‫ואני פשוט לא רוצה שהבחור‬
‫יהיה משוגע, ינסה להרוג אותנו, או אותה,‬ ‫או כל אחד אחר.‬
‫לא נראה לי שהוא יעשה את זה.‬
‫אתה לא מכיר אותו, אז איך אתה יודע?‬
‫אנשים משתנים.‬
‫לא ממש.‬
‫- יום השחרור של דייל -‬
‫קמתי בארבע בבוקר,‬
‫כי השעון צלצל,‬
‫והרגשתי שרק עכשיו הלכתי לישון.‬
‫חשבתי, "באמת? כבר?"‬
‫אני מרגישה את הרגשות שלי גואים‬
‫ואני אומרת לעצמי...‬
‫"תירגעי, תישארי בשליטה,‬
‫הכול יהיה נפלא ונהדר".‬
‫אבל אני יודעת שכשאגיע לשם,‬ ‫ובאמת אראה את דייל,‬
‫המציאות תכה בי במלוא כובד משקלה.‬
‫זה בהחלט יהיה‬
‫רגע מיוחד ש...‬
‫שלעולם לא נשכח.‬
‫היו לי‬
‫רגעים חולפים של...‬
‫ספקות.‬
‫זה עלול לנחות עליי לרגע,‬ ‫ואז אני פשוט מוציאה את זה מהראש.‬
‫אני לא רוצה לחשוב שהחלטתי החלטה שגויה.‬
‫ובכן, אנחנו מגיעים עכשיו לכלא,‬
‫אז...‬
‫זו הפנייה.‬
‫אני לא יודעת איך להסביר את זה,‬ ‫אבל אני מרגישה שהוא באמת השתנה ו…‬
‫הוא כבר לא האיש ההוא.‬
‫אני מרגישה את זה בתוך תוכי.‬
‫הכול יהיה בסדר. יהיה מושלם.‬
‫אם דייל עושה את כל זה רק כדי לנצל אותי,‬
‫אז הגמול שלו יחכה לו‬
‫ביום הדין.‬
‫תרגום כתוביות: מיכל קושניר ‬