Vad är ett rättvist straff
för mord?
För 30 år sen dödade jag en man.
Och för det brottet dömdes jag till döden.
SEDAN DÖDSSTRAFFET ÅTERINFÖRDES 1976 HAR FLER ÄN 1 100 PERSONER
DÖMTS TILL DÖDEN FÖR MORD I TEXAS
ÖVER 270 AV DESSA DOMAR HAR OMVANDLATS ELLER UPPHÄVTS SEDAN DESS
MEN BARA SJU DÖDSDÖMDA MÖRDARE HAR NÅGONSIN SLÄPPTS FRIA I TEXAS
DET HÄR ÄR HISTORIEN OM DÖDSDÖMD NUMMER 999005
Om jag hade blivit avrättad hade jag förtjänat det.
Men jag vill tro att Gud hade en större plan och ett syfte för mig.
Folk kommer säga: "Du borde ha dött. Du är inte värd det."
Men Gud är min domare och jury.
Jag ber bara om en chans.
Öppna ditt hjärta.
Var inte så dömande.
Jag är ett vandrande mirakel, vare sig du vill acceptera det eller inte.
Du kan inte ta det från mig.
EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
WAYNE SCOTT-AVDELNINGEN TEXAS KRIMINALVÅRD
ÅR 1991 DÖMDES DALE SIGLER TILL DÖDEN
EFTER ATT HA SKJUTIT JOHN ZELTNER TILL DÖDS
Okej, jag sätter mig lite rakare.
Är det bra?
Dale, ser du mig här?
Ja.
HAN HAR TILLBRINGAT 27 ÅR OCH 5 MÅNADER I FÄNGELSE
Jag heter Dale Wayne Sigler.
Jag är född
den 10 maj 1967.
Jag föddes i Danville i Illinois.
För att förstå hela historien måste man veta
var allt kom från.
Min mor var först gift med två söner.
Min far träffade henne när hon gick igenom mycket.
Hon var 15 år när hon först blev gravid.
Och mamma var egentligen ett barn
som försökte hitta sitt syfte och sin plats i livet.
Ett barn som har barn.
Min far förlorade sitt jobb.
Han blev…
…väldigt nedslagen,
väldigt frustrerad.
Han hade blivit våldsam.
Så det togs ut på hans barn och min mor.
Jag har sett min mor bli så hårt slagen av min far
att hennes ögon var svarta och blåa.
Fläskläpp.
Hon gick och la sig med en slaktkniv under kudden.
För hon var rädd för att…
…antingen…
…antingen hon
eller en av barnen
skulle bli svårt skadade.
SIGLERS FÖRÄLDRAR SEPARERADE NÄR HAN VAR 12 ÅR GAMMAL
UNDER RESTEN AV BARNDOMEN FLYTTADE HAN MED SIN MOR OCH BROR
MELLAN FLERA DELSTATER
Det hände saker i min barndom
som gett mig trauma för merparten av mitt liv.
När jag var tio år blev jag antastad av en familjemedlem.
Det är nåt jag har burit i mitt hjärta hela mitt liv.
Och jag kunde inte prata med nån.
Varje gång jag försökte
så avvisade de mig.
En gång försökte jag prata med min mor om vad jag gick igenom som barn,
och hon kunde inte hantera det,
det var bara överväldigande,
så hon gick in i sitt rum och stängde dörren.
På den tiden slet det sönder mig inombords.
Därefter gick det bara utför.
I TONÅREN BÖRJADE SIGLER ANVÄNDA DROGER OCH BEGÅ MINDRE BROTT
SOM 20-ÅRING LEVDE HAN ENSAM PÅ TEXAS GATOR
När jag flyttade till Texas
började jag med droger och sånt igen.
Beroende av kokain, metamfetamin, intravenöst.
Rökte tjack, söp.
Levde på gatan, rånade, stal, knarkade.
Jag gjorde vad jag kunde för att överleva.
Livet verkade bara över, och precis då sa jag till djävulen:
"Du kan lika gärna få som du vill. Få se vad du kan göra,
för Gud bryr sig inte."
Den dagen jag gick in Subway-restaurangen hade mycket förändrats.
ARLINGTONS POLIS
EN VIT MAN GICK IN I SUBWAY-RESTAURANGEN
OCH RÅNADE BITRÄDET JOHN WILLIAM ZELTNER JR
PÅ RUNT 400 DOLLAR
Jag gick in
och sa: "Gå och töm kassan."
Jag sa åt honom att sätta pengarna i en påse.
Han var så livrädd att han sprang dit bak.
När han gjorde det sprang jag efter.
Han vände sig om, och jag sköt honom sex gånger i bröstet.
BITRÄDET JOHN ZELTNER DOG GENAST
SIGLER FLYDDE MED 400 DOLLAR UR KASSAN
Jag tog Johns liv själviskt.
Jag kommer för evigt att bära den smärtan i mitt hjärta,
att jag tog honom från hans familj.
Jag vill bara säga till mrs Zeltner
och hennes familj att jag ber om ursäkt
av hela mitt hjärta.
Jag heter Tommy Lenoir.
År 1990 var jag mordutredare vid Arlingtons polis.
Jag har arbetat med många mord efter 26 år på mordroteln,
och man glömmer aldrig
fall som dessa
som är helt meningslösa och brutala.
Vi är nu vid Subway-restaurangen
där mordet ägde rum
i april 1990.
När vi gick in i restaurangen såg vi offret i en blodpöl
på kontoret längst bak i restaurangen.
Att ett mord inträffade under ett rån är inte ovanligt.
Det händer hela tiden.
Att det här fallet var så brutalt,
att det såg ut som en avrättning,
det är det anmärkningsvärda.
Det var det som tog det till en högre nivå än liknande fall.
Det var övervåld.
Han sköts fler gånger än nödvändigt.
Han blev också skjuten på ett fegt sätt, i ryggen.
Och när han hjälplöst föll mot golvet, antagligen redan döende, sköt han mer.
Det är överdrivet våld.
Det är nån som
gillar det hen gör.
Man kan se att personen verkligen
får glädje av smärtan och lidandet de skapar.
6 DAGAR EFTER MORDET PÅ JOHN ZELTNER ARRESTERAS SIGLER
EFTER ETT TIPS FRÅN EN AV HANS VÄNNER
SIGLER ERKÄNDE GENAST BÅDE RÅNET OCH MORDET
ÅR 1991 ARBETADE GREG MILLER I TEAMET SOM ÅTALADE SIGLER
När jag först blev inblandad i det här fallet
visste jag att den verkliga frågan och striden i det här fallet skulle vara
vad som vore ett lämpligt straff för Dale Sigler.
Vid tillfället verkade det lämpligt att yrka på dödsstraff,
för om vi avstår från dödsstraffet finns det en möjlighet
att han kan bli frigiven efter 15 år,
och vi tyckte inte att det räckte.
Alla mord är dåliga,
det finns inget bra mord,
men fakta och omständigheterna i det här fallet var särskilt hemska.
När han mördades var John Zeltner
tre eller fyra veckor från sin 31-årsdag.
Chefen och medarbetarna som vi pratade med om John Zeltner
beskrev honom som en hårt arbetande, trevlig ung man.
Dale Sigler visste att John Zeltner skulle jobba där ensam,
men han valde restaurangen,
och han valde att råna nån som faktiskt kände honom.
RÄTTEGÅNGEN I SUBWAY-DÖDSFALL PÅBÖRJAS
SIGLER BERÄTTADE FÖR VÄNNER ATT HAN INTE GILLAR ZELTNER
ENLIGT EN UTSAGA
Dale Sigler gick in i restaurangen, satte sig ner,
pratade med John Zeltner,
bommade en cigarett av honom.
De pratade om några saker.
Och bara några minuter senare
avrättar han honom
för vad som än finns i kassan.
Det är ganska kallblodigt.
Jag tror att Dale, i sitt sinnestillstånd,
gick in dit och tänkte: "Lämna inga vittnen."
Dale visste att John Zeltner kunde identifiera honom
och berätta för polisen inom fem minuter efter att han lämnade
restaurangen: "Han som rånade mig,
tro det eller ej känner jag honom, Dale Sigler."
Ibland är de enklaste förklaringarna faktiskt de bästa.
DEN 1 MARS 1991 DÖMDES SIGLER FÖR ÖVERLAGT MORD PÅ JOHN ZELTNER
MÖRDARE DÖDSDÖMD SUBWAY-SKYTTEN LUGN UNDER UTSLAGET
Jag hamnade i dödscell -91.
När de hämtade mig
kedjade de fast mig i alla andra.
Jag började gå mot dödscellen,
och när vi nådde korridoren
sa en av kriminalvårdarna: "Dödsdömd på väg", som i Den gröna milen,
som om det var ett skämt.
DÖDSCELLER
Det var då det verkligen slog mig, konsekvenserna av mina val.
Jag gjorde en helomvändning när jag kom till dödscellen.
Den första dagen ropade jag på Gud.
Jag sa: "Gud, hela mitt liv har du varit där för mig.
Du sträckte ut din hand när jag var liten. Gud, snälla, visa dig.
Visa din makt.
Låt ditt ljus skina på mig, Gud. Visa att jag har ett syfte."
Det var då jag började höra en liten röst
som sa: "Lugn, det kommer att bli bra."
Och det var…
Det var Gud.
Så jag började försöka att inte ge upp.
ÅR 1993 ÄNDRADES TEXAS LAGAR ANGÅENDE JURYUTTAGNING
SENARE SAMMA ÅR MENADE SIGLERS ADVOKATER ATT DEN ÄNDRADE UTTAGNINGEN
OGILTIGFÖRKLARADE HANS DÖDSDOM
EFTER TRE OCH ETT HALVT ÅR I DÖDSCELL
ÄNDRADES 1994 SIGLERS DOM TILL LIVSTIDS FÄNGELSE
Om jag hade blivit avrättad hade jag förtjänat det.
Men jag vill tro att Gud hade en större plan och ett syfte för mig.
SIGLER SÄGER ATT HAN HAR VIGT SITT LIV TILL GUD SEDAN DESS
HAN ÄR NUMERA PRÄSTVIGD
Jag har suttit fängslad i 27 år och fem månader.
Jag kom hit när jag var 21 år.
Ett vilset, stört barn.
Jag är nu en 50-årig man
som har strävat efter att bättra och rehabilitera sig själv.
Jag ser Gud dagligen.
Jag studerar Guds ord tre till fyra timmar varje dag.
Jag försöker vägleda folk.
Jag försöker nå folk.
Mitt ödes väg har banats av Guds ord.
Jag är ett levande bevis och vandrande mirakel.
All lov och ära till min herre och frälsare, Jesus Kristus,
och från och med nu kommer jag att gå i hans nåd.
DELSTATEN TEXAS MOT DALE WAYNE SIGLER
Det mest unika med det här fallet är varför domen upphävdes.
Jag måste säga att Dale Sigler
förmodligen har haft mycket tur,
för om det inte vore för
den här förändringen i juryuttagningen som tillämpades retroaktivt,
tror jag att Dale Sigler hade avrättats
nån gång på 90-talet i Texas.
TVÅ ÅR SENARE
NÄR SIGLER FICK SITT LIVSTIDSSTRAFF INNEHÖLL TEXAS LAGSTIFTNING EN BESTÄMMELSE
OM ATT FRIGIVNING MÅSTE ÖVERVÄGAS EFTER 30 ÅR
SIGLER HAR NU SUTTIT I FÄNGELSE I 29 ÅR OCH 4 MÅNADER
Angel, Tilly, nån.
Kom igen.
Tilly!
Första gången jag träffade Dale var på Wayne Scott-avdelningen
i Angleton.
Jag besökte min styvson
när Dale gick in genom dörren.
Pete presenterade oss, och det var som om…
Det här var en riktigt rar man.
Kom hit. Mammas flicka. Fin flicka.
Är du hungrig? Va?
Jag heter Carole,
och jag är 71 år.
Jag bor ensam i ett mobilt hem
på Texas landsbygd.
Miss Kitty är nog runt 16,
kanske 17 år.
Hon är husets gamla dam, som jag.
Och jag har tre till.
Det här är Ebony.
Jag hittade henne på kyrkogården
och har haft henne sen hon i princip var nyfödd.
Fin flicka.
Jag har alltid varit nån som velat hjälpa de hjälplösa och utstötta.
Det är nog bara sån jag är.
Det är som om de behöver mig,
och till viss del behöver jag dem.
Och det är i princip likadant med människor.
Dale och jag blev brevvänner
när min styvson frågade om jag ville skriva till honom.
Så vi har skrivit till varandra i nio år.
Jag har säkert över 200 brev från honom.
Han börjar alltid sina brev till mig
på samma sätt: "Må Gud välsigne dig och alltid hålla dig inom räckhåll."
"Jag är här på Carol Vance-avdelningen." Det var då han först kom dit.
"Men det ska bli kul att komma igång.
Jag fick ett jobb i tvätteriet men har inte börjat än."
Vår relation utvecklades genom åren.
Jag kunde besöka honom, och på så sätt lärde vi känna varandra bättre.
Han har ingen annan i Texas, så jag gick in för att vara där för honom.
Och det var då han började kalla mig "Momma Carole".
Jag är hans andra mamma, enligt honom.
"Kära Momma Carole.
Må Gud välsigne dig och alltid hålla dig…"
"Gud är god, Momma."
Mellan besöken och breven har vi verkligen öppnat oss för varandra.
"Du är en dyrbar gåva från min himmelske fader.
Min skyddsängel,
som svävar ljuvligt i Guds nådiga kärlek."
Och han skrev: "831."
Och det står för
åtta bokstäver, tre ord,
en betydelse:
Jag älskar dig.
Han är en speciell man.
I TRE ÅR HAR CAROLE VÄNTAT PÅ ATT HÖRA
OM DELSTATEN KOMMER ATT GE DALE VILLKORLIG FRIGIVNING
OM HAN FÅR DET MÅSTE HAN STANNA I DELSTATEN
OCH REGISTRERA EN PERMANENT ADRESS
Jag minns inte exakt när Dale frågade mig
om det var okej för honom att friges hos mig,
men när han började fråga märkte jag
att han var väldigt försiktig,
för jag tror att han var rädd att jag skulle säga nej.
Jag tvekade i ett ögonblick,
men sen tänkte jag: "Vad är det rätta att göra?"
Och i princip…
…bad jag snabbt Gud om ett svar,
och Gud sa: "Den här mannen behöver dig", och…
Därför sa jag okej.
Jag vill bara hjälpa honom att börja om.
BEAUFORD H. JESTER III-AVDELNINGEN
ÅR 2019 FICK SIGLER NYHETER OM SIN ANSÖKAN OM VILLKORLIG FRIGIVNING
Sätta den runt halsen?
Så, idag har du nyheter.
Ja, sir.
Idag fick jag reda på att…
…jag ska åka hem.
Tisdag.
Det här är mitt 30:e år i fängelse.
Och det är en sån välsignelse,
för jag trodde aldrig att den här dagen skulle komma.
Jag blev överlycklig.
Det är jag fortfarande.
Känslosam.
Lite rädd, för jag har varit borta så länge.
Jag hyllar och tackar Gud
för att han har gett mig en andra chans.
Det svåraste kommer att vara att försöka anpassa sig,
för jag har varit isolerad i ett litet samhälle inuti ett samhälle.
Folk säger hela tiden att man inte kan förstå hur livet är,
hur samhället är, hur mycket det har förändrats.
Folk har sagt att de gick
till köpcentret, och färgerna och rörelserna gjorde dem illamående.
Då jag var där ute fanns det inga mobiler.
Det finns så många saker i samhället som inte existerade
när jag kom hit.
Carole Whitworth är en välsignelse,
för utan Momma Carole
har jag ingenstans att kalla hem.
Momma Carole är en klippa.
Hon är en gammal god tjej, men hon är stark,
hon har integritet, kärlek, heder.
Hon är bara en välsignelse för mig.
Jag vet att det blir uppförsbacke.
Folk kommer att tro att man är ett monster,
att man är ett djur,
att man inte har förändrats, att man inte kan förändras.
Men en dag kommer de att ändra sig.
Jag tror starkt på det,
för jag är inte samma vilsna, störda, känslomässiga barn som jag en gång var.
Jag är en vuxen, fokuserad,
målmedveten individ, en gudsman nu.
Jag ber bara att folk ger mig en chans,
för tiden avslöjar allt.
30 ÅR EFTER JOHNS MORD
KÄMPAR FAMILJEN ZELTNER FORTFARANDE MED SIN FÖRLUST
Johnnie Bill var världens snällaste.
Han skulle sitta där, dricka en öl,
få nån att skratta, dra ett skämt eller nåt.
Definitivt utåtriktad.
Jag heter Forest Allan Zeltner.
Johnnie Bill var vår halvbror.
Han var min fars förstfödde son.
Han hette John William Zeltner, efter min far,
men alla kallade honom Johnnie Bill.
JOHN WILLIAM ZELTNER VAR I TJUGOÅRSÅLDERN NÄR HAN ÅTER FICK KONTAKT
MED SINA HALVBRÖDER
Johnnie Bill sökte reda på oss, och vi kunde träffa honom.
Det fanns omedelbart ett band mellan mig och honom.
Vi var väldigt nära.
John älskade att ha roligt.
Alla ville umgås med honom.
Han levde för att hjälpa andra.
Många som kände min bror
visste att han var bög, och han var öppen om det.
Min far visste det, alla i min familj visste det.
Vi accepterade det och insåg att det är så han alltid kommer att vara.
Han är bara Johnnie Bill. Vi älskar honom ändå.
Jag heter John Harlan Zeltner.
Johnnie Bill kom in i mitt liv när jag var runt 16 år,
och vi pratade dagligen.
Varje dag.
Vi bytte aldrig hårda ord om nåt.
Och det är ovanligt.
Ja, vi saknar honom mycket.
Man inser aldrig hur kort livet är.
Man tror att man lever för evigt, men så är det inte.
Ena minuten är man…
…ute.
Den andra är man död.
Det var svårt att höra att ens bror nu är död.
Det var svårt för mig.
Det var svårt för min far,
och det var svårt för min yngre bror.
Jag var förbannad. Ja.
Jag hade några tankar i huvudet
om saker jag hade velat göra men inte gjorde.
När jag hörde att han blev dödsdömd blev jag glad,
men samtidigt
ville jag att straffet skulle verkställas just då. Jag ville ha bort honom.
När jag hörde om den nya domen blev jag…
…arg igen.
Han borde inte leva, och nu är han fri.
Nej. Systemet har inte gjort det rätta.
När jag hörde att han skulle friges
var det som om en mardröm började om igen.
Vi blev inte ens meddelade.
Ingen berättade det.
Ingen sa nåt om det.
Jag tycker att rättssystemet har svikit oss.
Jag tycker det är skit.
Jag tycker att delstaten måste omvärdera hela rättssystemet
till 100 procent.
Om man dödar nån så där, borde man aldrig se dagens ljus.
Aldrig.
Jag tror att han är en stor risk för samhället.
Jag tror att han dödar igen.
Snart.
EN DAG TILLS DALE SLÄPPS FRI
Det här är Dales rum.
Det blir mycket större än vad han är van vid.
Dale kommer alltid att vara stämplad som mördare.
Och många kommer inte att ge honom möjligheten eller chansen
att bli sedd som den han är nu.
Min familj hade sina förbehåll.
Deras största bekymmer är att han dödade nån,
så han kan döda mig.
CAROLES BARNBARN MED FLICKVÄN
De har sagt: "Är du galen? Varför?"
De förstår mig inte.
De blir svåra att övertala.
Hur länge har Dale suttit inne?
Trettio år.
För vad?
Mord.
Vem hade han…
-Va? -Jag vet inte.
Hur många gånger har du träffat honom?
Jag besökte honom
kanske tre eller fyra gånger.
Jag har besökt honom två…
Nej, tre gånger på avdelningen han är nu.
Jag vet att ni oroar er.
Då han mördat nån, är ni rädda för att han kanske gör det igen.
Att han skulle döda nån igen.
Och nej.
Det gör han inte.
I fängelset kallar de honom "Den snälla jätten".
-Verkligen? -Ja.
-Okej, älskar dig, mormor. -Jag älskar dig med.
Hej då, raring.
-Hur kommer allt att bli? -Bara bra.
Kom och hälsa på Dale och träffa honom ett tag.
Ni klarar er.
-Säg till när han kommer. -Det ska jag.
Carole är en bra dam.
Hon är snäll, så hon ser väl det goda i folk.
Hon ser dem hellre som goda än onda.
Hon är godhjärtad,
och jag vill inte att killen
är nån galning som försöker döda oss, henne eller nån.
Jag tror inte han kommer göra det…
Du känner honom inte ens, så vad vet du?
Folk förändras.
Inte egentligen.
DALES FRIGIVNINGSDAG
Jag vaknade vid fyra av att väckarklockan ringde,
och det kändes som om jag precis hade somnat.
Jag tänkte: "Verkligen? Redan?"
Jag känner hur känslorna svallar upp.
Det är som:
"Lugna ner dig, håll det under kontroll, allt blir bra."
Men jag vet att när jag kommer dit och faktiskt får se Dale,
så kommer känslorna att välla över mig.
Det blir definitivt ett speciellt ögonblick som…
…vi aldrig glömmer.
Jag har haft ögonblick av tvivel som kommer och går.
Det kan slå mig ett ögonblick, men sen släpper jag det.
Jag vill inte tro att jag fattade fel beslut.
Nu närmar vi oss avdelningen,
så…
Här är det.
Jag vet inte hur jag ska förklara det, men jag känner att han har förändrats.
Han är inte samma man längre. Jag känner det inombords.
Allt kommer att bli bra. Det blir perfekt.
Om Dale gör allt det här för att utnyttja mig,
så väntar hans belöning på honom
på Domedagen.
Undertexter: Borgir Ahlström