Efter flera års fred står Frankrike inför ett nytt religionskrig.
Kung Ludvig XIII, som saknar arvinge, regerar över ett land delat i två:
Protestanterna som stöds av England mot den katolska adeln-
-som försöker hålla fast vid sitt herravälde.
Premiärminister kardinal Richelieu har i uppgift att stärka kronan-
-men många misstänker att han själv vill roffa åt sig makten.
I denna oroliga tid rider den unge gascognaren d'Artagnan till Paris-
-i hopp om att få bli en av kungen musketörer.
Flytta på dig!
Begrav dem.
Ta hand om henne.
FÖRSTA DELEN - D'ARTAGNAN
Mademoiselle Bonacieux? Grevinnan de Valcour vill ha svar ikväll.
Fartyget seglar imorgon i gryningen.
Nåväl.
"På lördag, precis som på alla andra lördagar"-
-"ska ni bikta er i Val-de-Grâce klosterkyrka."
"Jag kommer att vara där, i hemlighet, och tänka enbart på er."
"Om sex dagar, om jag inte är död, ses vi igen."
"Er älskade tjänare, hertigen av Buckingham."
Han insisterar på att komma till en stad där hans liv är i fara-
-och riskerar att fördärva min ära.
Hennes majestät drottningen.
Som föreskrivet av Hans helighet påven-
-placeras Marseilles biskop, Arthus d'Épinay de Saint Luc-
-till höger om Ers majestät.
Broder François de Loménie...
Vad är det? Tråkar ert giftermål med grevinnan de Montpensier ut er?
Vi borde förbereda oss på krig, inte på bröllop.
Krig?
-Krig mot vem? -Protestanterna.
La Rochelle har mönstrat soldater och vapen i flera veckor.
De vill bli självständiga. Om vi inte gör nåt blir det en stat i staten.
Ett engelskt fotfäste i Frankrike.
Greven vill alltså att jag ska-
-förklara krig mot protestanterna och England?
Protestanterna är Englands lakejer.
Deras ledare är i London, gäst hos självaste Buckingham.
Varför skulle Englands krigsminister träffa La Rochelles protestanter?
-Det kan enbart handla om ett krig. -Vi måste göra oss av med kättarna!
Då är det ju inte ett krig ni önskar, utan ett korståg.
-En Gud, ett land, en religion. -Det räcker!
Jag tänker inte beordra en ny Bartolomeinatt!
Saint-Germain-l'Auxerrois klockor ska klämta för ert bröllop.
Inte för en massaker på protestanter.
Ni minns väl att vår far föll för katolska händer?
Ta er i akt för era fromma vänner.
-Insinuerar Ers majestät...? -Jag insinuerar ingenting.
Jag är kung.
Adelns enda önskan är att få kämpa för er, Sire.
-Vi är era sanna vänner. -Kungen har inga vänner.
Han har enbart undersåtar och fiender.
Det är nu vi ska visa att vi är hans undersåtar.
Inte sant?
"Ludvig den rättfärdige", va? Han är Ludvig den svage.
Min son, ni talar inte till er bror. Ni talar till kungen.
Så ni är också här, mor? Jag hörde inte er röst.
Ni har lärt er tala högt.
Ni borde lära er att tiga. Då kanske man skulle lyssna på er.
-Ers eminens. -Milady. Vad nytt?
Tack vare er kommer Buckingham och drottningen äntligen att mötas.
Några problem?
Döda och begravna.
Drottningen föredrar vanära framför krig.
Hon ska få sin vanära och vi vårt krig.
-Jag söker kapten de Tréville. -Har ni avtalat ett möte?
-Nej, men jag har en rekommendation. -Då är det kön där borta.
-Den kommer ju att ta två dagar. -Tre.
Herrn i grönt kom i söndags. Lycka till.
Halt!
Hör upp! Igår i gryningen-
-stötte Richelieus soldater på en hord aspackade fyllbultar-
-som svirade på öppen gata. Vilka var då dessa uslingar?
Kungens musketörer.
-Man kände igen er. -Men herr kapten, hur ska vi...
Vi ska inte göras till åtlöje av kardinalens män.
Kapten de Tréville? Jag är Charles d'Artagnan.
-Det här brevet är från min far. -Achilles d'Artagnan?
-Vad har ert brev varit med om? -Musköteld. Min bibel tog kulan.
Ni måste vara den första religionen har räddat i år.
Jag kände er far väl. Vad kan jag göra för hans son?
Liksom han önskar jag ikläda mig kungens färger.
Det är min dröm att bli musketör.
Jag kan skriva till militärakademin och be dem ta in er som kadett.
Då kan ni kanske bli musketör en dag.
Ni ska inte behöva vänta länge.
-Ursäkta mig. -Var det allt?
-Tror ni att det räcker? -Jag bad om ursäkt.
Jag har bara en arm, men två ögon. Ursäkten var inte uppriktig.
-Jag har lite bråttom. -Ni har framför allt ingen hyfs.
När en gascognare har bett om ursäkt så har han gjort mer än nog.
Ni kommer uppenbarligen inte härifrån.
Jag må vara långväga ifrån, men ni ska inte lära mig hyfs.
Jag tänker ändå ge er en läxa. På mitt sätt, och det blir den sista.
Jag står till er tjänst, när ni än behagar.
-Var då, om jag får fråga? -Saint-Sulpice-korshöjden vid elva.
Jag kommer dit.
Vid Gud! Kan ni inte se er för?
Ursäkta mig. Jag är efter en person.
Hade han lite mer kött på benen så hade jag grillat honom.
Berätta vad ni skrattar åt så kan vi skratta tillsammans.
-Jag skrattar ofta och när jag vill. -Ni ska inte skratta åt mig.
Får jag er inte att skratta kan jag få er att tiga.
-Var då, om jag får fråga? -Luxembourg-trädgården.
-Klockan tolv, som aptitretare. -Jag är där.
Spring.
Ja.
Monsieur, ni tappade er näsduk.
Ni tar fel, den är inte min.
-Det är min frus. -Då måste ni ha tappat den.
Näsduken låg vid era fötter-
-men lika nära era. Jag misstog mig.
Det verkar jag också ha gjort.
-Nu har ni satt mig i knipa. -Jag söker inte bråk.
-Nej, det syns. -Tror ni att jag är rädd?
-Enbart en idiot vore inte rädd. -Då är jag väl en idiot.
Det var det jag trodde.
Ni har fel som försöker förödmjuka mig.
Hör här. Jag duellerar bara om jag måste, men detta är allvarligt.
En kvinna har komprometterats på grund av er.
Kan jag inte lära er hur man lever så får jag lära er hur man dör.
-Var då, om jag får fråga? -Klockan tolv, Rue des Carmes.
Till er tjänst.
Ursäkta, men kan vi säga klockan ett?
Jag ger er gärna en timme till att leva.
Tack.
Jag ber om ursäkt, jag trodde att ni var en annan.
-Jag trodde att jag hade ihjäl er. -Jag börjar bli van vid det.
Jag trodde att ni var mannen som förföljde mig.
-Det gör ingenting. -Constance.
-Constance Bonacieux. -Ett nöje. D'Artagnan.
-Kommer ni angående annonsen? -Naturligtvis. Vilken annons?
-Rum att hyra. -Jag tar det.
Då så. Vill ni inte se det först?
Jo. Nej, det går bra. Jag har sett tillräckligt.
Slaget måste ha påverkat er syn.
Jag hoppas att ni har hörseln i behåll.
Hyran är en livre i veckan.
En livre i veckan? Här är till fyra veckor.
-Eller fyra brädor till min kista. -Slog jag er så hårt?
Nej, men om en timme ska jag duellera mot tre män.
-Då blir ni dödad. -Ja.
Men av en musketör.
-En vacker plats att dö på. -Det har jag ofta tänkt själv.
Vi presenterade oss aldrig.
Athos de Sillègue d'Hauteville, greve av La Fère.
Charles d'Artagnan från Gascogne.
Efter det här kommer man att kalla mig barnamördare.
-Och mig dödare av gamlingar. -Verkar jag så trött?
Ni förärar mig en duell trots er skada?
Om min högerhand sviker ska min vänsterhand nog döda er.
Jag har kallat hit två vänner som vittnen.
-Vad gör han här? -Är han ert vittne?
Detta är Porthos, och här är Aramis. Jag ska kämpa mot d'Artagnan här.
-Det ska jag också. -Klockan tolv.
Och klockan ett dödar jag honom.
Monsieur Athos har rätt att döda mig först, sen monsieur Porthos och...
-Aramis. -Till sist Aramis.
Jag beklagar att jag inte kan ge er alla det nöjet.
Hur länge har ni varit i Paris?
Sedan imorse.
Tre dueller mot tre musketörer? Det är synd att döda er.
-Det förtjänar ett glas. -Ni får skåla för mig.
Athos, kardinalens män. De har följt efter oss.
Duellerar ni här? Det är förbjudet. Släng era svärd och följ mig.
Mitt svärd tycker inte om damm, Jussac. Du får komma och hämta det.
Lugn. Vi är tre mot sju och Athos har ena benet i graven.
Jag kan sparka dig i röven med det andra.
Ni säger att ni är tre. Jag säger att vi är fyra.
Döda honom bara. Han går mig på nerverna.
Har mina herrar bestämt sig?
Vänta lite.
Vi övar bara med den unge kadetten på kapten de Trévilles befallning.
-Alla för en! -Och en för alla!
-Är inte ni Lucie de Maupins bror? -Lämna min syster utanför det här!
Försvinn! Jag vill inte vålla henne mer sorg.
Vilken dag är det? Den här herrn ska känna till datumet för sin död.
-Sankt Reginas dag, den sjunde. -Så blir det den sjunde.
Än är jag bara kadett-
-men jag dödar er när jag blir musketör.
D'Artagnan!
Denna rivalitet mellan våra trupper är grotesk.
De kan inte gå runt och döda varann nu, när kriget närmar sig.
Kontrollera era soldater så kontrollerar jag mina.
Kungen!
Här har vi alltså djävlarna som jag ska skälla ut.
De är alla ångerfulla och har kommit för att be om ursäkt.
Man utövar inte rättvisa på egen hand.
Den rätten tillhör mig-
-och bara mig.
Sire, vi ber er att förlåta oss.
-Vem är detta barn? -D'Artagnan, Ers majestät.
Så det var ni som gav Jussac den hårda svärdstöten?
Ja, Ers höghet.
Gav och gav...
Jag lånade honom den bara, men han gav aldrig tillbaka den.
Ni verkar mycket arrogant, unge man.
Det är min enda rikedom, och den står till Ers majestäts förfogande.
Spara på den åt mig istället för att dela ut den så frikostigt.
Tjugo man på två dagar är för mycket.
Det skulle ju kosta kardinalen hela hans kompani på tre veckor.
Ordna lite ordentliga kläder till den här stackars pojken.
Jag förvarnar er. Kungens fötter...
...går inte baklänges.
Nästa person som duellerar får ruttna på galärerna.
Jag har inte varit där, men har hört att det är ännu värre än England.
-Så ni är inte död, ändå? -Nej, ni får mig som hyresgäst.
Så synd. Brädorna till er kista är redan beställda.
Behåll dem. Det är inte säkert att pojken överlever kvällen.
Nu är du visst en rik man.
Min far sa att pengar är en bra tjänare men en dålig herre.
Han har rätt. Du betalar den här rundan.
-Tack. -Skål!
Flickan har ingen chans. Aramis har sina principer.
Är hon gift?
Tvärtom. Aramis slits mellan kyrkan och armén.
Han vill både vara general och biskop. Med gifta kvinnor går det.
-Och Athos? -Han har sina demoner.
Han dränker dem i alkohol, men de har lärt sig simma.
Aramis!
-Porthos fyller dig väl med lögner. -Han säger att ni är en adelsman.
Jag är allt utom ädel. Men var på din vakt, D'Artagnan.
Tar Porthos dig under sina vingar så är det för att få med dig till boet.
-Jaha, ni tycker om...? -Varför inte?
Jag älskar allt jag kan njuta av i sängen och på bordet.
-Men jag undviker svin. -Då hade du aldrig varit hungrig.
En skinka är en skinka.
Tappra kadetter från Gascogne anförda av Carbon de Casteljaloux
Tappra kadetter från Gascogne
De har falkblick och storkben
Kattmustasch och vargtänder
De hugger ner den gnällande pöbeln
Med falkblick och storkben går det över stock och sten
Och hattarna sitter käckt på sned
God morgon.
Har ni sovit gott? God morgon, Constance.
Kom hit!
Nej! Nej!
Herr domare, Athos d'Hauteville, greve av La Fère-
-har kämpat i Flandern mot Förenade Nederländerna-
-i Bayern mot Det heliga riket, i Kurpfalz, Lombardiet och Savoyen.
Han har deltagit i fler slag än vad det finns åskådare här idag.
Hans plats är inte här, utan på en piedestal.
Det är inte min uppgift att döma statyer, jag dömer människor.
Herr greve. Ni härstammar från en av landets förnämsta familjer.
Men ert blod och era titlar skyddar er inte. Tvärtom.
En adelsman måste leva ett liv i värdighet.
Er bror Benjamin är känd som förespråkare för La Rochelles sak.
Är ni också protestant?
Ja, det är jag.
Tror ni på Gud?
På Gud, kungen och Frankrike.
I Johannesevangeliet säger Jesus till Pilatus:
"Jag har kommit hit för att vittna om sanningen." Vad svarar Pilatus?
-"Vad är sanning?" -Precis.
Ni greps imorse, berusad och täckt av blod-
-med en dolk i handen och en kvinna ihjälhuggen i er säng.
Nu ber jag er om sanningen. Var det ni som dödade kvinnan?
-Jag vet inte. -Kan han inte bara ljuga?
Ni vet inte?
Nej.
Jag ljuger inte för att undgå döden. Så mycket håller jag inte av livet.
Herr greve.
Den största rikedom en riddare kan lämna efter sig är ett exempel.
Ert liv har tjänat till exempel. Er död kommer att bli ett större.
En adelsmans dödsstraff utförs genom halshuggning.
Riddare Athos d'Hauteville, greve av La Fère-
-rätten dömer er till halshuggning denna måndag på Place de Grève.
Vi överklagar domen!
Nåväl. Ni har fyra dagar på er att bevisa den dömdes oskuld.
När Athos inte vill försvara sig måste vi göra det.
Ta reda på vem kvinnan var och varför hon låg i Athos säng.
I faderns, sonens och den helige andes namn.
Inte ett enda smycke. Allt vi fann på henne var sticksåren.
-Är hon prostituerad? -Titta på den här handen.
Den här kvinnan hade inte arbetat en dag i sitt liv.
-Hon var borgarfru eller adlig. -Får vi se hennes ansikte?
Det var kvinnan som försökte döda mig.
DEN GYLLENE PILEN
Jag har inte gjort nåt. Jag har inte gjort nåt.
Jag trodde att ni var död!
-Jag hade aldrig sett dem, jag lovar. -Håll tyst. Gräv.
Inget. Vi kommer aldrig på vilka de var.
Bar han nån signetring?
Jag siktade på det andra benet.
Naturligtvis tog du den. Var är signetringen?
Jag måste få veta vem mannen var.
-Vad är det ni gör? -Mina knivar får inte bli slöa.
Jag avskyr tortyr.
Det gör alla. Annars skulle de inte prata.
Hell dig, Maria, full av nåd. Herren är med dig.
Be för oss syndare...
Fruktar du Gud? Om Gud inte tyckte om det jag gjorde här-
-hade han låtit blixten slå ner på mig. Men himlen är blå.
-Vad gör han? -Pratar med honom.
Aramis ord är vassare än dolkar.
Tre ringar. Idioten minns inte vilken som var vilken.
Tre gyllene hjälmar. Familjen Brissac d'Argis.
Ett lejon och tre rosor. Familjen Dardel de Luzinais.
En örn och korslagda svärd. Familjen Valcour.
-Snart får vi tag på vår man. -Och hans kvinnliga följeslagare.
Vi söker upp dem imorgon bitti, och med Guds hjälp räddar vi Athos.
NORMANDIES KUST
Välkommen, lord Buckingham. Var överfarten lugn?
-Nästan för lugn. -Jag hade inte väntat mig er redan.
Inte jag heller, men man nekar inte en inbjudan från drottningen.
Hur är det fatt, Sire? Jag känner att era tankar är nån annanstans.
Gaston fick ett brev från sin trolovade igår.
Han läste det högt för att håna en 16-årig flickas ord av kärlek.
Hon måste vänja sig. Gaston är inte direkt ömsint.
Jag fruktar att det er bror söker inte kan uppnås med ett äktenskap.
Ibland önskar jag att jag inte var kung, utan att han var det.
Ludvig, ni är kung av Guds nåde.
Jag borde följa med er, till Val de Grâce.
Fader Arnoux har alltid varit bra på att lugna mig.
Om det är Ers majestäts önskan skulle det glädja mig.
Nej. En annan gång kanske. Skynda er hem när ni har biktat er.
Madame.
-Vad handlar det om? -Jag söker greve de Valcour.
-Han är inte här. -Jag har nåt som tillhör honom.
Jag ska förhöra mig om grevinnan har tid för er.
Isabelle de Valcour. Varsågod.
Jag ber om ursäkt för att jag stör er, madame.
Tvärtom, jag är tacksam för alla avbrott i min ensamhet.
Ert ansikte känns bekant. Har vi träffats förr?
Då är jag säker på att jag omöjligen hade kunnat glömma er.
Jag har precis anlänt från Gascogne. Jag heter d'Artagnan.
Förlåt min oförskämdhet. Varsågod att slå er ner.
Jag har haft feber i månader, och har visst glömt hur man uppför sig.
-Jag hoppas att ni mår bättre. -Det verkar som om jag överlever.
-Vad kan jag göra för er? -Jo, ursäkta mig...
Jag har nyligen kommit i besittning av den här.
Det är mycket viktigt att jag får reda på vem den tillhör.
Låt mig se.
Det är ju Tancrèdes signetring.
-Tancrède? -Min bror.
-Var är han, madame? -Han är på resa för att köpa hästar.
Han har varit otröstlig sen ringen stals för en månad sen.
För en månad sen?
-Ni verkar besviken, monsieur. -Nej, inte alls.
Jag är glad å er brors vägnar, men mitt spår tar visst slut här.
Allt det här låter mycket mystiskt.
Det är det.
Jag måste lämna er. Mina kamrater väntar på mig.
De kanske har haft bättre lycka än jag.
Tack för allt besvär ni gjort er. Ni har gjort mig en stor tjänst.
-Nöjet är helt på min sida. -Jag lovar er att så inte är fallet.
Jag hittar ut själv.
Adjö, madame.
Monsieur?
God dag, madame. Jag har behov för er talang som sömmerska.
Vad är det ni vill sy?
Mig.
Följ med mig.
Ni hade tur. Det var nära att ni blev träffad i hjärtat.
Det har jag redan blivit.
Ni talar ofta om kärlek, monsieur.
Jag sa ingenting om kärlek.
Tyst med er, nästa gång syr jag ihop munnen på er.
Så där.
Tack.
-Rör inte på er så, är ni snäll. -Jag rör mig inte.
-Ni rör fortfarande på er. -Nej, det...jag rör mig inte.
Det är nog bara hjärtat som bankar i bröstet.
Om ni fortsätter se på mig så där blir jag aldrig klar.
Jaha, är det här bättre, då?
Är det här för mycket? Nej, nu vet jag. Det här blir bra.
-Var fick ni den här ifrån? -Hos Isabelle de Valcour.
-Känner ni henne? -Jag vet att hon har blivit mördad.
Det var en kvinna som utgav sig för att vara hon som sköt mig.
Vi måste varna drottningen. Isabelle de Valcour var Buckinghams sändebud.
Hon går i en fälla. Kom.
KLOSTRET VAL-DE-GRÂCE
Vänta på mig här.
-Herr abbot. -Det är en ära, följ mig.
Det här är galenskap.
Jag skulle sätta mitt liv och min ära på spel för en sekund med er.
-Det är så farligt. -Jag vet.
Jag kom så snart jag fick er inbjudan.
Min inbjudan? Nej...
Var är era män?
Kom an!
Frukta inte! Det är mitt liv de vill ha!
Det var han som förde bort grevinnan de Valcour.
-Ni är rädd att förlora mig. -Dör ni vill jag inte leva längre.
Ni fäller tårar för mig, alltså älskar ni mig.
Jag är kungens lojala hustru. Jag skulle aldrig förråda honom.
Ni måste glömma mig och vår kärlek.
Be mig att aldrig återvända så lyder jag.
Men ge mig något som minne, så att jag vet att det inte var en dröm.
Om jag gör det, gör ni då det jag ber er?
Omedelbart.
Lämna mig och kom aldrig tillbaka. Jag ber er.
Vi är från och med nu sammanbundna av en hemlighet.
Jag står i evig skuld till er.
Skulle ni en dag ha behov för den franska drottningens hjälp-
-står hon till ert förfogande.
Jag är rädd att den dagen är närmare än ni tror.
Denna sammansvärjning har ännu ett offer. En musketör.
Han kommer snart att mista huvudet för ett brott han inte har begått.
Nå?
Det var förfärligt och samtidigt fantastiskt.
De stod där, omfamnade varann. Och hon gav honom sina juveler.
Buckingham sa nåt mycket vackert precis innan han gick.
"Jag lämnar er, men ni finns i mitt hjärta."
-Så sorgligt. -Ja. Hon borde ha kysst honom.
Det var era ord, inte mina.
Tack.
Hennes liv är inte hennes eget. Hon är Frankrikes drottning.
Ja.
Men det är inte ni.
Constance...
Jag ser att jag har vidrört ert hjärta. Ni rodnar ju.
Ni misstar er om min rodnad.
Den beror på den förlägenhet jag känner över era komplimanger.
God natt.
-Det är fel väg. -Jag vet.
-Vad gjorde ni i Val-de-Grâce? -Jag talade med abboten.
Var det inte snarare Buckingham som var iförd prästkappan?
Vad talar ni om?
Det hela Paris talar om.
-Har ryktet börjat hos kardinalen? -Det spelar ingen roll.
-Ni svarar inte. -Vad anklagar den ormen mig för?
Att ni förärade engelsmännen era diamanter.
De är här.
Öppna asken, om ni har så lite tillit till mig.
Varsågod. Se efter.
Visa mig hur lite respekt ni har för mig.
Er hustrus ord är uppenbarligen mindre värt än andras.
Utmärkt. Men ryktena måste tystas.
Vid Gastons bröllop på lördag ska ni bära halsbandet.
Så gärna, Sire. Er vilja är min lag.
Angående er musketör...
Han har dödat en hertiginna. Han kommer att halshuggas.
Det är också min vilja.
Ni reser till London ikväll.
Hitta en bal där hertigen deltar. Han kommer att ha halsbandet.
Buckingham är en av Englands bäst vaktade män.
Det blir alltså otroligt dyrt.
Min skattmästare ska se till att betala er.
Ni får det dubbla om ni hinner tillbaka till Gastons bröllop.
Kungen benådade inte sin musketör.
Han är mer bekymrad för sitt eget öde än för sina mäns.
Jag är likadan. Gör mig inte besviken.
Det är synd att jag inte kan närvara vid avrättningen.
Hämta hem halsbandet åt mig-
-så får ni närvara vid drottningens.
Vi kan inte låta det hända.
Enbart kungen har rätt att döma och ingen undkommer hans dom.
Men han är ju oskyldig!
Det är över. Vi kan inte göra mer för Athos.
Kära vänner.
Var inte sorgsna. Det är en god dag att dö på.
Jag har givit allt i livet. Det finns inget kvar som döden kan ta.
Aramis, till dig lämnar jag min rosenkrans.
Jag är säker på att du får god nytta av den.
Porthos, du får min klocka. Jag vet att du kommer att tycka om den.
D'Artagnan, till dig som jag blott lärt känna flyktigt-
-ger jag mitt svärd, för jag vet att du kan använda det.
Vi var de tre musketörerna.
Och tack vare dig, d'Artagnan, är ni det även i fortsättningen.
Kära vänner, jag lämnar er med lätt hjärta, högt huvud-
-och stolt över att ha kämpat vid er sida.
Adjö. Leve kungen, och leve Frankrike.
Backa! Backa!
Ur vägen!
Det här är ett myteri. Jag hade förbjudit det.
Jag svär, kapten, att vi inte hade nåt med det att göra.
Jag känner bara en man som skulle ta en sån risk för att rädda Athos.
Benjamin.
Benjamin!
Jag sa ju att vi skulle träffas i helvetet.
-Brandicourt. Saint-Blancard. -Din bror ansåg att du skulle räddas.
Tänk att jag skulle bli så glad att se er.
En katolsk mässa. Har ni konverterat?
För att besegra sin fiende måste man känna honom.
-Benjamin av La Fère, Athos bror. -Och Saint-Blancards högra hand.
-Vem är Saint-Blancard? -La Rochelle-protestanternas ledare.
Vad är det som försiggår här?
Ett påbud från kardinal Richelieu.
Stäng porten!
Du var för mycket protestant för att få behålla huvudet.
Tréville kunde inget göra för dig, inte kungen heller.
Det är Richelieu som regerar landet, helt själv.
Vi ska lägga grunden till en självstyrande protestantisk republik.
Anslut dig till oss, dina egna, så slår vi till mot rikets hjärta.
Du måste välja sida.
Man anklagar oss för att ha befriat Athos. Ingen får lämna platsen.
Tystnad! Jag går till kungen och talar för vår sak.
Aramis, Porthos, De Quillac och Bercquet.
Ni skjuter den som rör sig. Uzan och Ventadour följer med mig.
Karantänen gäller bara musketörer. Gå hem, d'Artagnan.
Stanna inte.
Följ efter mig.
Till England?
Ni är mitt sista hopp. Kardinalen gör allt för att krossa drottningen.
Ni måste visa mot, men framför allt försiktighet.
Er önskan är min lag. Jag ger mig av direkt.
Vänta. Här har ni, till resan.
Jag har redan fått min belöning. Om jag lyckas kanske ni älskar mig.
Var inte rädd. Jag ska återvända med halsbandet.
Athos?
Är det så du kämpar med mitt svärd?
-Hur hittade ni mig? -Mademoiselle Bonacieux.
Var på din vakt. Kärlek är farligare än vapen.
-Har ni aldrig älskat nån? -Det leder bara till elände.
Jag vägrar tro att kärleken alltid leder oss på irrvägar.
Låt mig berätta en historia.
-Som har hänt er själv? -Nej. En nära vän.
Det var länge sen, han var en ung greve.
En dag när han var ute och red stötte han på en ung kvinna.
Hon var inte betagande. Hon var berusande.
Hon var så vacker, så oskyldig. Han kunde ha tvingat henne.
Men trots att han hade varit i krig var hans hjärta fortfarande...
...ädelt och uppriktigt.
Hon avskydde folkmassor och societeten-
-så de gifte sig i hemlighet, utan sina familjer.
Så levde de sen i mer än ett år, avskilda från omvärlden.
De var lyckliga.
Så lyckliga...
...att det omöjligt kunde vara.
Den unge hertigen hade en bror-
-och nu var det hans tur att gifta sig.
Greven kunde inte avstå att närvara vid bröllopet-
-och den här gången gick hans unga hustru med på att följa med.
När han presenterade henne för sin bror-
-blev denne likblek.
Han kände i den vackra kvinnan igen en kvinna han hade känt i Paris.
På kvällen, i enrum, erkände kvinnan sanningen.
Hon hade varit den kvinna brodern talade om, men var det inte längre.
Hon var på flykt.
Som 15-årig giftes hon bort till en markis som misshandlade henne.
En kväll, när han försökte ta henne med våld-
-försvarade hon sig och slog ihjäl honom.
Av rädsla för att bli straffad flydde hon.
Hon antog en falsk identitet och inledde ett liv i lögn.
-Vad gjorde greven då? -Greven?
Greven var en förnäm herre.
På hans egendom var det han som utmätte rättvisa.
Han var noga med sin titel och sin rang.
Han utlämnade henne till domaren.
Hon stod inför rätta och dömdes-
-att bli brännmärkt-
-och hängd.
ENGLAND BUCKINGHAMS SLOTT
Nu, då?
Det finns tillräckligt med soldater här för att inleda ett korståg.
Det lär väl inte räcka att säga "please"?
Tillsammans med den här borde det räcka.
Jag anar en viss ironi i ert val av dräkt.
Jaså?
Som havets gud vore det enkelt att invadera Frankrike.
Känner jag er, Arlequino?
Kanske. Kanske inte.
-Är ni italienska? -Jag är förälskad i Italien.
Men nej.
Spanjorska?
Vinden skiftar varje dag. Jag skiftar varje sekund.
Ni är vida berest.
Jag älskar att upptäcka nya platser, min furste.
Jag behöver ett glas.
Lugnet efter stormen.
Eller kanske före stormen.
Ni dricker som nån som har nåt att glömma, Neptun.
Om det bara fungerade.
Gå ingenstans.
Döda inte! Buckingham!
Vänta. Jag känner honom. Jag som precis började ha roligt.
Har det hänt drottningen nåt?
Kungen har befallt att hon vid Gastons bröllop på lördag-
-ska bära ett visst halsband som ni känner till.
Må hennes vilja ske.
George, din narr.
En förtrollande kvinna. Mörk, klara ögon, Harlekin-dräkt.
Ni två, följ med.
Hejda henne!
Fånga henne!
Halsbandet.
Jag stöter visst på er igen. Tycker ni så bra om mig?
Diamanterna!
Vem arbetar ni för?
Djävulen, förmodligen.
Ni har en gnista i era ögon, d'Artagnan.
Med den gnistan ska jag tända ett bål som ska uppsluka er.
Ers eminens, fartyget anlände till Calais, men hon var inte ombord.
Den här vägen.
Tacka vår gemensamma vän.
Herrens vägar är i sanning outgrundliga.
Är ni redo för det viktigaste ögonblicket i ert liv?
-Ers eminens. -Ers höghet.
Kungen väntar, Ers majestät.
Jag är hemskt ledsen, Ers höghet.
Spring!
-Har eminensen sett min bror? -Ja.
Verkar han ha förlåtit mig för att jag gifter bort honom?
Han såg ut att vara på väg mot fronten.
Han upptäcker att äktenskapet är ett krig utan segerherre.
Eftersom alla vinner.
Ers höghet är häpnadsväckande vacker.
Madame.
Varför bär ni inte ert halsband?
Jag har tänkt bära dem vid balen ikväll.
Det var dumt tänkt. Hämta dem.
Men er bror väntar.
Han kan vänta.
Ers höghet.
En ung man frågar efter er. Det brådskar.
Han är här!
Säg att ni har det.
Jag har det.
-Varsågod. -Tack, käre Gud.
-Det räcker med "min älskade". -Ni ger visst aldrig upp.
-Constance... -Ja?
Säg mig att ni inte älskar mig.
Säg att ni inte älskar mig, så lovar jag...
Det var bara för att få er att tiga.
Ers eminens hade rätt.
Det var rent förtal. Drottningen hade inte förtjänat min vrede.
Tack.
D'Artagnan!
Där är du ju.
-Var har du varit? -I England, med Athos.
Vill man besegra sin fiende måste man känna honom väl.
Vi slår till mot rikets hjärta.
Gaston av Frankrike, hertig av Orléans, Valois och Anjou-
-tar ni till er äkta maka hertiginnan Marie de Bourbon?
Ja.
Hertiginnan Marie de Bourbon, tar ni till er äkta maka-
-Gaston av Frankrike, hertig av Orléans, Valois och Anjou?
Ja.
I faderns och sonens och den helige andes namn...
...förklarar jag er man och hustru.
Skytt! Skytt!
Tillbaka!
Skydda kungen! Munkarna!
Där!
Kom, Sire!
Ur vägen!
-Och greve Montecler d'Auvigné? -Död för två dagar sen, Sire.
-Och Beaulieu de Verricourt? -Skott i huvudet. Han överlever inte.
Och fångarna?
Protestanterna Achille Brandicourt och Nicolas Beaumont.
På sig hade de hade brev skrivet på kod som vi håller på att dechiffrera.
Jag ska förhöra dem personligen. De anger nog sina kumpaner.
Jag har fullt förtroende för era förmågor som biktfader.
Gör trupperna redo för La Rochelle.
De ville inte ha min fred. Vi får se om de föredrar mitt krig.
Vi ska ta tillbaka staden från protestanterna.
För er extraordinära insats för Frankrikes krona-
-utnämner jag er, Charles d'Artagnan -
-till löjtnant i musketörkompaniet.
Jag ska visa mig äran värdig, Ers majestät.
Armand de Sillègue d'Athos d'Hauteville-
-greve av La Fère.
Jag är skyldig er mitt liv.
Nu ger jag er ert tillbaka.
Ni är härmed benådad och återinsatt i musketörkompaniet.
Livet ni ger mig åter offrar jag med glädje för er igen.
Res er, mina herrar.
Mitt herrskap, här står de berömda tre musketörerna-
-som framöver är fyra.
-Ers majestät. -D'Artagnan.
Jag har inga titlar att ge er, bara min eviga tacksamhet.
Det är den största gåva jag kan önska mig.
Nej. Constance Bonacieux satte sitt liv på spel som min budbärare.
Idag är jag hennes.
Hon väntar på er ikväll klockan tio på krogen Den röda hatten.
Kom inte för sent, musketör.
Jag är klar. Du kan gå upp till hennes majestät.
Vi ska se till att alla protestanter i Frankrike blir hatade.
Allt går enligt plan.
Alla protestanter kommer att ses för vad de är, förrädare.
Det gick inte denna gång, men kungen kan inte undgå döden för alltid.
Han är en marionett i era händer. Ni har kriget och snart hela landet.
Oroa er inte för fångarna. Dem tar vår vän hand om.
Vid Guds nåd, er tid är kommen, min herre.
Hjälp! D'Artagnan!
Constance!
Släpp mig!
FORTSÄTTNING FÖLJER
Ers eminens.
Nu har jag fått instruktioner om er fiende. Kan vi diskutera min nu?
-Vem är det vi talar om? -Musketörerna.
Översättning: Tilda Appelberg Scandinavian Text Service
Ansvarig utgivare: Kristina Nises