I landets største by jages under- verdenens brutale medlemmer-
-av etterforskerne i Byrået for kontroll av organisert krim.
Dette er deres historier.
Jeg vet at jeg gjør det som er riktig, men det føles som et svik.
De eneste som beskytter snuter, er andre snuter.
-Du tror jeg tok pengene dine. -Jeg krever tilbakebetaling.
Du har ikke mer tid.
Noen stjeler to millioner dollar fra oss, og du lar det fare?!
Betjent Stabler. Det er erklært jakt på deg.
Si meg hvorfor du drepte faren min.
-Derrick! -Preston Webb er ikke din sak.
Han er min.
Novas infiltrasjon har avslørt et forhold-
-mellom Marcy Killers og kongressmann Leon Kilbride.
-Ble faren din skutt av makkeren? -For å skjule en ulovlig nedskyting.
-Hvordan går jakten på sannheten? -Den er lang. Komplisert. Vond.
Greit. Hva vil du denne gangen?
-Snakke med deg om våpnene dine. -Hvilke våpen?
Husker du da jeg kom inn da du filte bort serienummeret på et av dem?
Jeg har aldri noen gang filt bort serienummeret på et våpen.
-Jeg så deg, Gus. -Du har enten dårlig hukommelse.
-Eller så lyver du, gutt. -Jeg tenkte at du ville si det.
Men disse beviser at det er du som lyver, Gus.
Hva er det der?
Kuler jeg tok ut av det treet som vi trente blinkskyting på.
.38-en med perlemorskjefte. Husker du det, da jeg var gutt?
-Gravde du dem ut av treet?! -Ja, og de passer. Til deg.
Og våpenet du skjøt faren min i beinet med-
-og så la igjen for å gi en uskyldig gutt skylden.
Og faren din fikk Kampkorset for det. Og så?
Dere ga en uskyldig gutt skylden, Gus.
Faren din ville blitt kvalm hvis han hadde hørt dette.
Hvis faren min hadde vært her, så ville jeg sagt det samme til ham.
-Å ja. Er dette et slags korstog nå? -Nei. Jeg gjør bare jobben min, Gus.
-Donnelly. -Frank?
Hei. Hvordan går det?
Det er noe du må vite om Elliot Stabler.
-Hva er det? -Han er ikke en av oss.
Partneren din er infiltratør, Frank. Han gransker korrupte snuter.
Ikke få meg til å gjenta det: pass deg.
Greit, primadonna. Her er kaffen din.
Vet du hva, vennen min? Jeg har ikke tid til frokost.
-Alt i orden? -Ja.
-Hvem ringte? -En fra stasjonen.
Vi drar vel i kveld? Jeg har pakket alt,-
-og nesten alt for babyen. Belize eller ingenting!
Jeg har bare et par løse tråder jeg må samle først.
Det er nok best at vi utsetter det til i morgen tidlig. Greit?
Det er bare noen småting, skatt. Glad i deg.
Hva fanken er det som foregår?
Stabler er en infiltratør.
-Hva? -Vent, hva? Hva snakker du om?
Han har gransket Brorskapet for internavsnittet-
-og gruppen for organisert krim helt fra begynnelsen av.
Den løgnaktige megga vil få oss satt inn.
Hva gjør vi med det?
Gjør det vi alltid gjør med skadedyr som tystere: Utrydder dem.
Hei. Hva skjer?
Hei.
-Stabler. Jeg lurte på hvor du var. -Alle er sure i dag. Hva er det?
Blås i dem. De våkner forbanna, og så blir det bare verre.
Kom igjen. Jeg vil snakke med deg.
En av kontaktene mine leter etter Webb, så vi bør snart ha noe.
-Bra. -Vi finner dem og tar hånd om dem.
-Det vet jeg. -Greit.
Hvordan har hele denne opplevelsen vært for deg?
-Stasjonen eller det andre? -Det andre.
Greie folk. Gode penger. Hva mer kan man ønske seg?
Ikke så mye.
Jeg betrodde deg det som...betyr mest for meg.
Bortsett fra familien din.
Jo, men jeg betrodde deg jo på en måte dem også.
Ja. Jeg kommer til å savne deg, Stabler.
Brorskapet også, men mest deg.
-Vi ser hverandre igjen. -Ja da, men det blir ikke det samme.
Frank. Alt vil ordne seg.
Har du tenkt på hva du skal gjøre når dette er slutt?
-Nei. -Det burde du.
For slutten sniker seg innpå en.
Ayanna? Det er meg. Jeg hadde en interessant samtale med Donnelly.
-Hva sa han? -Det var mer hvordan han sa det.
-Hva mener du? -Han var mer kokett enn vanlig.
Han sa at han skulle hjelpe til med å lete etter Webb.
-Jeg bør nok ta imot det tilbudet. -Greit. Hold deg i nærheten.
-Vi slår til så snart vi har noe. -Jepp.
Dommeren har skrevet arrestordren på Kilbride. Jeg skal ta ham nå.
Du har jobbet mye med det. Gratulerer, og lykke til.
-Si at du vet noe. -Vi leter etter ham.
Hugo har sjekket skjulestedene.
Jeg ringer alle numrene hans, men har ikke fått noe svar.
Han vet jo at politiet leter etter ham, ikke sant?
Kanskje han bare er lur.
Kanskje han bare ligger i dekning til det roer seg.
Det kan være en god strategi.
-Han kommer til å kontakte deg. -Vent. Meg?
Ja, det er for farlig å kontakte meg.
Og du er visepresidenten hans. Den mest betrodde ansatte.
-Han er glad i deg, Nova. -Jeg er glad i ham også.
Du er blitt som et familiemedlem for oss begge.
Når Preston kontakter deg,-
-sier du til ham at han skal møte meg ved Gowanus-kanalen. Kan du det?
-Selvsagt. -Greit.
Ring meg straks han kontakter deg, så jeg vet det.
-Jeg ringer med en gang, men... -Men hva da?
-Hva om han ikke ringer? -Det vil han gjøre.
Han ville aldri etterlatt datteren uten en far. Han er for glad i henne.
NY-politiet! Vi må treffe kongressmann Kilbride.
Mine damer og herrer! Dette firmaet blir etterforsket-
-av gruppen for organisert krim og føderale agenter.
Kontoret er stengt inntil videre.
Sitt ned. Vi har ransakelsesordre.
Sett fra deg den der, takk.
Hva gjelder dette?
Du er pågrepet for korrupsjon,-
-pengevasking og gangstervirksomhet. Lenk ham.
Ayanna.
-Ayanna. Si at dette ikke skjer. -Jeg advarte deg, Denise.
Jeg sa at du burde finne jobb et annet sted.
Vennen min. Jeg prøver bare å gjøre jobben min.
-Jeg håper at du er fornøyd. -Jeg beklager.
-Hva skjer? -Jeg vet hvor Webb er.
-Hvor da? -På en byggeplass i Harlem.
Bygget er brukt av narkohandlere og husokkupanter.
-Han gjemmer seg der. -Hvor får du etterretningene fra?
En informant jeg reddet fra fem år i buret.
Han skyldte meg en tjeneste. Jeg ringer de andre også.
Adresse?
-130th, mellom 5th og Lennox. -Greit. Vi ses der.
-Hei. -Donnelly vet hvor Webb er.
-Jeg tekster deg adressen. -Oppfattet.
-Ikke gå inn før vi kommer! -Vi ses der.
-Hei. -Hei.
-Hvor er alle sammen? -På vei.
-Er Webb der? -Ingen har kommet inn eller ut.
Men jeg vet at det løgnaktige svinet er der.
-Vi venter på forsterkninger. -De er jo på vei.
Kom, så tar vi ham.
Med "tar ham" mener du at vi skal arrestere ham?
Ja da. Kom.
Jeg hadde ikke lyst til å gjøre dette.
Stabler.
Stabler!
Hei. Si noe! Hvor er du truffet?
Å, gudskjelov!
Det føles som om en elefant har trampet på meg.
-Hva skjedde? Hvem skjøt deg? -Parnell. Bolton.
-Webb? -Webb er ikke her.
-Donnelly lurte meg hit. -Det betyr at du er avslørt.
-Vi må få deg ut herfra nå. -Nei. Vent.
De tror at jeg er død.
-De tror at jeg er død. -Du har rett.
-Det kan vi utnytte. -Ja. Jeg sier fra om det i radioen.
De venter ikke at en død mann skal jage dem.
-Hva skjer? -Ikke noe nytt siden nødanropet.
-Han kan umulig ha overlevd. -De kjørte ham nok til Morningside.
Det er det nærmeste sykehuset, med en ny skadeavdeling.
-Jeg ringer dit og sjekker. -Nei, nei, nei. La være.
-Hva gjør vi nå, da? -Ikke noe som helst. Vi ligger lavt.
Ingen telefonsamtaler er SMS-er. Ikke noe som helst. Greit? Forstått?
Ja, sjef. "Taushetens lov".
-Hei! Rolig. Jeg er snut. -Det er jeg også.
Det var for de tre skuddene jeg fikk i meg.
Nå skal du fortelle meg hvor Donnelly og Bolton er.
-Jeg sier ingenting til deg. -Greit.
Sju meter sør for McCutcheon's. En liten gave til deg, lenket i gjerdet.
Du vil se deg over skulderen resten av livet, Stabler!
Daten er slutt.
Hva i helsike...?!
Kom igjen.
Ordentlige snuter kommer og henter deg om to minutter.
Hei, det er Stabler. Bolton er ved North Avenue 125.
Ja vel. Da har vi hele Brorskapet.
Er det noen som sier noe?
De vil heller dø enn å tyste på Donnelly.
-Hvor er Stabler? -Hos Donnelly og presser Bridget.
Jeg har fått et treff på Webb!
Jeg lastet opp et bilde til byens overvåkningskameraer,-
-og nå tror jeg helt klart at vi har ham. Dette er i West Brooklyn.
Og et ukjent lik dukket nettopp opp et kvartal unna.
Afroamerikansk mann, midt i 50-årene.
-Hvor da? -Gowanus-kanalen.
-Stabler. Hva er det som foregår? -Hva mener du?
Hva skjedde med Frank?
Jeg vet ikke. Jeg kom for å spørre deg om det.
-Greit. -Ja.
-Herregud. Kom inn. -Greit.
Jeg har ikke hørt fra ham siden han dro i går.
Han har ikke ringt eller noe. Det ligner ikke ham.
-Hør nå. Hysj. -Sa han hvor han skulle?
Han sa at han måtte...fikse et par ting?
-Skal dere reise bort? -Har han ikke fortalt det?
Det er det jeg mener. Han sier ikke noe til noen! Jeg er urolig for ham.
Jeg vet bare at noen ringte ham forleden,-
-og han har vært forandret siden da. Jeg vil ikke dette!
Noen må fortelle meg noe! Jeg har et barn!
Vi skulle dra til Belize og begynne på et nytt liv!
-Du må hjelpe meg! -Jeg skal hjelpe deg.
-Hvem var det som ringte? -Det vet jeg ikke. Du må finne ham...
-Jeg skal finne ham. -Jeg kan ikke leve uten ham, Elliot.
-Ja? -Vi har funnet Preston Webb.
-Hvor da? -I Gowanus-kanalen.
Han er død.
-Frank Donnelly? -Ja. Ikke lek helt, gutt.
Jeg ville bare si at du bør unngå Atlantic, kriminalbetjent.
Ta Springfield, og kjør gjennom boligområdene.
-Og du bør nok bytte bil. -Takk, bror.
Hvordan går det med ekteparet Webbs kontoer?
Jeg banker på brannmurer, sporer utenlandskontoer og overføringer-
-fra konto til konto bokstavelig talt rundt på planeten.
Nå fokuserer jeg på overføringer til en konto i Italia.
Si fra til meg hvis du finner noe som helst på Cassandra.
-Herregud. -Hva er det?
Preston Webb bestilte ikke drapet på Stabler.
Hvem var det, da?
-Får jeg være alene litt? -Selvsagt.
-Cassandra Webb. Du er pågrepet. -For hva da?
-Drapet på din mann Preston Webb. -Jeg drepte ikke mannen min.
Og bestilling av drap på kriminalbetjent Elliot Stabler.
-Vi vet at du leide Belladonna. -Det er jo latterlig.
Snu deg.
Leser du rettighetene mine når jeg sier adjø til ham?
Ja visst. Du har rett til å tie.
-Alt du sier, kan... -Ikke vær urolig, vennen min.
Mamma tar seg av alt, akkurat som hun pleier.
Hvis du ikke har råd til advokatbistand, vil en bli oppnevnt.
-Ja, Jet. -Sjefen vil ha en oppdatering.
Jeg skygger Bridget.
Hun og babyen er agnet som vil lokke fram Donnelly.
-Hvordan går det for deg? -Ingen spor av Donnelly.
-Hvor er du? -Utenfor et legesenter.
Hun og barnet gikk inn for 20 minutter siden.
Jeg har funnet legesenteret ditt. Time hos barnelege?
-Kanskje det. Eller gynekolog. -Vent.
-De har ingen barnelege der. -Hva har de, da?
Infeksjonssykdommer, vaksinasjonsspesialister...
-...reisemedisin. -Reisemedisin?
Jeg kommer tilbake.
-Ut av bilen, Frank! -Din drittsekk!
Frank sa det! Du snek deg inn i livet vårt! Lot som du var en venn!
En bror! Du forløste så å si barnet mitt!
Han er oppkalt etter deg, Elliot!
Men du gikk bak ryggen vår og svek oss! Hvorfor? Hva?!
Du tror at ingen er bedre enn deg,-
-men vet du hvem som er det? Frank Donnelly!
Ikke følg etter ham! Vær så snill, Elliot! Ikke følg etter ham! Elliot!
-Hva faen driver du med?! -Kom igjen!
-Donnelly rømmer! Jeg følger etter! -Vi sender noen til å avskjære ham.
Ikke ennå. Jet kan GPS-spore meg! Jeg sier fra når jeg har ham!
Spor ham!
Den blå prikken skal jeg ikke slippe ut av syne.
Frank!
Det er slutt, Frank! Se deg om! Du har løpt lina ut!
-Du må bli med meg, Frank. -For å spise iskrem, eller hva? Nei.
Jeg ville ikke at det skulle slutte sånn.
Ikke det? Hvordan trodde du at det ville slutte?
Jeg vil spørre deg om noe, Stabler.
-Hvorfor? -Jeg var nødt. Jeg har sverget en ed.
-Det gjorde jeg også. -Nei, du sverget to, Frank!
Én da du ble snut, og den neste da du sluttet å være snut.
Bare snuter bryr seg om snuter. Det sa jeg jo. Vi har bare hverandre.
Akkurat. Og du kastet det bort.
Jeg ga deg noe jeg aldri har gitt noen andre!
Jeg slapp deg inn i familien min! Kalte opp ungen etter deg!
Jeg skaffet deg og familien din nok penger for hele livet!
Det kastet du bort!
Du var en flink snut, Frank. Du fikk en medalje.
-Du tok et feil valg. -Hva skal vi gjøre med det?
Skal jeg bli et avskrekkende eksempel? Sone 99 år pluss ett?
Nei. Jeg kan ikke leve sånn.
Jeg må pågripe deg, Frank.
Nei, det må du ikke.
-Frank. -Du knuste hjertet mitt, kompis.
Frank!
-Hei, betjent 2. -Hei. Sitter du nede?
-Nesten. Hva er det? -Du får Kampkorset.
-Stabler? Er du fremdeles der? -Ja, jeg er fremdeles her.
Jeg vil ikke ha Kampkorset.
Det har ikke noe å si. De vil gi deg det, og da får du det.
-Du har ikke noe valg. -Hva om jeg ikke møter opp?
Når har det noen gang fungert for noen?
Ayanna. Jeg vet ikke...
-Det er vanskelig for meg. -Det blir en liten seremoni, Elliot.
Jeg vet det.
Jeg vet det. Jeg vet det.
Bare meg, familien min og fars gjenferd.
Men du bestemmer selv om faren din skal slippe inn.
Greit, takk.
Kampkorset tildeles politifolk-
-som viser uvanlig heltemot i kamp mot en bevæpnet motstander-
-under overhengende livsfare.
Kriminalbetjent Stabler ble beskutt i tjenesten under etterforskningen-
-av to forbryterorganisasjoner: Marcy Killers...
...ansatte på vår egen stasjon som kaller seg "Brorskapet".
Det betyr mye.
Kriminalbetjent Elliot Stabler.
Du har prestert hinsides hva som kan forventes.
Uselviskheten din er et forbilde av tapperhet og heltemot,-
-og du er en ære for politiet og skiltet ditt.
-Gratulerer. -Takk, sir.
-Glad for at du kom. -Glad for at du kom.
Vennen min.
Takk.
Mr. Serrano? Kriminalbetjent Elliot Stabler.
Har du et øyeblikk? Det gjelder sønnen din.
Ja, det har jeg.
Faren min var politimann. Joseph Stabler.
Han og makkeren hans ga sønnen din skylden for noe han ikke gjorde.
Vennen min!
Kan vi snakke sammen.
Vennen min?
"Ayanna. Dette funker ikke for noen av oss."
"Jeg trenger tid til å tenke. Jeg tok Jack med meg."
-Hvor lenge blir du? -Kanskje for godt.
Hva med jobben din, da?
Jeg har levert inn skiltet mitt. Arbeidet mitt er gjort.
Jeg fikk nettopp en beskjed.
Cassandra Webb har fått redusert siktelse.
Hvordan?
Hun er ikke lenger mistenkt for drapet på Preston Webb.
-Det kan jo ha vært hvem som helst. -Ja. Det kan det vel.
Mamma. Jeg sa jo at du måtte vente noen dager før du og Eli kom hjem.
-Jeg vet hva du sa. -Men du gjør likevel som du vil?
Tydeligvis. Hva fanken har skjedd her?!
-Jeg var uenig med noen. -Litt av en uenighet.
-Hvordan går det med armen? -Jeg snublet og forstuet den.
Og legene satte masse fordømte bandasjer på den.
Det får dem vel til å føle at de har gjort noe.
Hvem er...Frank Donnelly?
Hvorfor spør du om det?
Jeg hørte Ayanna snakke om ham på restauranten. Hvem er han?
En venn. Han var en venn...og snut.
En veldig flink snut. Og en korrupt snut.
Han tok livet av seg...og etterlot seg en kone og et spedbarn.
Og jeg føler meg ansvarlig... på en måte.
Det var derfor de ga deg medaljen.
-Ja. -Å, vennen min.
Livet er så fordømt komplisert. Kaotisk.
De valgene vi tar, årsaken til at vi tar dem...
Jeg vet ikke.
Det har ikke forandret seg så mye på drøyt 40 år.
-Det er noen veldig vakre medaljer. -Enkle.
Nå vet du hva som er prisen for dem.
Tekst: Tor Hundstad Iyuno-SDI Group (B)