NETFLIXOVA SERIJA
Stalno razmišljam o Vittoriji otkako sam je upoznala.
Je li ružna?
Je li lijepa?
Nisam znala.
Ali, ako sam joj slična, gdje je njezina energija u meni?
Ta toplina u njezinim očima, gdje se krije u meni ako je imam?
Giovanna!
Što radiš?
Zašto nisi u školi?
Stalno mislim na tu fantomsku narukvicu.
Samu sam sebe uvjerila da bih se, kad bih je nosila,
osjećala moćnije.
DRUGO POGLAVLJE SLIČNOST
Giova, gdje si bila?
Ništa. Nema odgovora.
Dakle, dušo,
pitala sam tvog oca jutros.
Vittoria nam nije dala nikakav dar.
Nikom od nas.
Znači, laže?
Naravno. Ona stalno laže.
Odaberi koju želiš. Mama će ti je dati.
Ne želim tvoje stvari. Želim ono što mi je dala teta Vittoria.
Ta narukvica ne postoji. Ne znam što bih ti još rekla.
Giovà, još si ovakva? Hajde, zakasnit ćemo.
Idi ti. Mogu ja sama.
Prvi sam put lagala roditeljima.
Ovo je plan.
Neću otići u školu.
Krišom ću se naći s tetom i otići na Enzov grob.
Ali nisam znala da se Vittoria ne drži planova i dogovora.
Dobro jutro.
Došla sam po Gianninu.
-Hej. -Hej.
Hajde, zakasnit ćemo.
Vittoria, zašto si došla?
Već sam rekla.
Zaboravila sam da si nagluh.
Došao sam po Gianninu.
Danas je meni i Enzu 23. godišnjica.
Vittoria, Giovanna mora u školu.
Ali očito si se dogovorila. Želiš ići?
Naravno da želi, Andrea. Zašto bi inače tvoja sestra došla?
Da, dogovorile smo se.
Idi onda.
-Zdravo. -Zdravo.
-Kad ćeš je vratiti? -Kad joj dodija.
-Za ručak. -Dobro.
Doći ćemo u 1 h.
Idemo.
Požuri se!
Nello, oprosti. Blesave su.
Što je to? Izgledaš kao policajka.
Danas kad sam opet vidjela Andreu
pomislila sam: „I ti si ostario.”
Ofucao se.
Šteta. Bio je zgodan.
Jesi li ikad bila na groblju?
-Ne. -Naravno. Znala sam.
Tvoj se otac previše boji.
Oduvijek je takav. Boji se bolesti i smrti.
Svi su oni arogantni, Gianni.
Prave se da smrt ne postoji.
Tvoj otac, kad je tvoja baka,
Bog je blagoslovio, umrla,
jedva da je otišao na sprovod.
Isto je bilo i s tvojim djedom.
Ostao je dvije minute i otišao.
Što je?
Koji ti je kurac? Kurvo!
Mama i sestra su ti kurve!
Daju se u guzicu, usta i uši!
Takav je. Tako je bilo i s tvojim djedom.
Nije ga htio vidjeti mrtvog da ne bi razmišljao o svojoj smrti.
Mrtvaci su kao polomljene stvari.
Kao radio, televizor, mikser.
Mikser?
Treba se sjetiti kakvi su bili kad su radili.
Samo su uspomene dobro počivalište.
Na koji ti je kurac?
Samo ponavljaš gluposti koje ti otac govori.
I tvoja mama je takva.
Što ti misliš? I ja sam bila takva.
Kad sam bila mala.
Ali kad sam upoznala Enza
izbrisala sam tvog oca iz uma.
Izbrisala sam ga.
Gospođo, kamo ćete?
-Što je? -Ne možete ovuda.
Morate se vratiti i parkirati.
„Gospođa“ ti je tvoja debela pizda baka.
Oprostite. Može mali prilog?
-Makni se. -Ma jebi se!
Dobro jutro, Giggino.
Dobro jutro, Vittoria.
Danas imam deset krizantema za 8000 lira.
Što voliš, djevojčice?
Daj mi to.
Ove. Evo.
I ovo?
Još.
Evo.
-Skoro besplatno. -Hvala.
Ugodan vam dan.
Daj mi to.
Uzmi sve što trebamo.
Jesi dobro? Što je?
Ništa.
Ovo te uznemiruje?
Ne.
Evo nas.
Ovo je moj Enzo.
Budi iskrena.
Nije li bio lijep?
Prelijep.
Evo.
Uzmi ovo.
Tamo je pipa.
Desno. Idi.
Što je?
Što buljiš? Prljavo je.
Moraš to obrisati. Brzo!
Sv. Antun neprijatelj je vraga
Sv. Antun…
Enzo, jesi li vidio koga sam ti dovela?
Zove se Giovanna.
Ali ja je zovem Giannina.
Jer je mala.
Vidio si kako je lijepa?
Nije se rodila dok si bio živ.
Zato je ne poznaješ.
Mogla je biti naša kći.
Zašto me tako gledaš?
Nikog nisi vidjela da plače?
Stavi svoje cvijeće tamo, ja ću svoje ovdje.
Maramica.
Dobro.
Evo.
Dobro.
Evo.
Lijepo.
Kvragu!
Je li ti otac rekao kako smo se svađali oko mog stana?
Oko palače u kojoj živim.
Tvoj tata stalno je ponavljao: „Ovdje su živjeli mama i tata.
Želim svoj dio. Prodajmo to.”
Rekla sam mu: „Znam, Andrea.
Ali ti si se skrasio.
Ja nemam kamo, a ova rupa ništa ne vrijedi.”
Beskrajne svađe oko toga.
Budući da se nismo mogli dogovoriti,
kako bi me zaštitio,
moj se Enzo umiješao da bi mi pomogao.
Andrea.
Sestra te ne može isplatiti. Odakle joj novac?
Ti šuti.
Nisi nitko i ništa. Zašto se petljaš u to? Nemaš pravo glasa.
Dobro.
Koliko ovo vrijedi?
Ja ću ti platiti pa ste kvit.
Ma koliko ti imaš? Policajac si, nemaš ništa.
Goljo si. Odakle ti novac?
Imaš li novac? Reci.
Onda to znači da si lopov.
Upetljao si se u nešto mutno?
Hulja si, ha?
Odgovori mi.
Odgovori!
Kakva budala!
Uvrijedi me još jedanput pa ću pucati u tebe.
Margherita.
Margherì, trebam te nešto.
Nisi primijetila da tvoj muž ševi moju sestru
tebi pred nosom?
Želi me sjebati da ostanem bez stana.
-Je li to pošteno? -O čemu govoriš?
Otišao je tako daleko.
Preuzeo je odgovornost na sebe.
A onda?
Žena mu je oprostila.
Ali nije mogao živjeti bez mene.
A onda…
Nekoliko mjeseci poslije…
Umro je.
Umro je od patnje?
Da.
Zašto ti nisi umrla?
Jer život nosim oko vrata
kao medalju s dva lica.
S jedne strane je ljubav prema Enzu.
Ljubav prema njegovoj djeci, Margheriti.
A s druge je strane mržnja prema tvom ocu.
Mržnja
koja te drži na životu čak i kad poželiš umrijeti.
Žena ti je oprostila što si joj ukrala muža?
Ukrala sam joj ga. Točno.
To si dobro rekla.
To sam učinila. A to nije dobro.
Ali jako smo se voljeli. Nisam se mogla suzdržati.
Znaš li što muškarci i žene rade kad su zajedno?
Znam.
Kažeš da znaš.
Jer si se možda taknula nekoliko puta
i masturbirala.
Ali zapravo ne znaš. Vode ljubav.
Shvaćaš?
Enzo i ja vodili smo ljubav 11 puta.
Poslije to više ni s kim nisam radila.
Enzo me dirao, ljubio, lizao po cijelom tijelu.
I ja sam dirala njega. Ljubila ga.
A onda bi mi stavio kurac,
primio me za guzicu objema rukama,
jednom ovdje, drugom ovdje,
i jebao me tako jako...
da bih vrištala.
Ako to cijeli svoj život ne budeš radila tako kao što sam ja,
s toliko strasti, s toliko ljubavi.
kojeg onda kurca uopće živiš?
Reci to svom ocu.
„Teta Vittoria mi je rekla
da, ako se bar jedanput ne poseksam
kao što se ona seksala s Enzom,
život nema smisla.”
Dobro?
Točno tim riječima.
Ajmo.
Bravo.
Sad pušiš?
Vrati se čišćenju!
Kakav kreten!
-Hej. -Bok.
Umirem, umirem, umirem
Hej.
Operi ruke, gotovo je.
Što je, nisi gladna?
Malo mi je zlo.
-Zašto? -Vittoria grozno vozi.
Zbog tebe se nadam da joj to nisi rekla.
Ne, ništa nisam rekla.
Zašto ste se svađali?
Svađali smo se zato što je taj Enzo,
otac troje djece,
prijatelj,
recimo to tako, moje sestre, htio oduzeti stan naših roditelja.
Vittoriji ništa ne bi ostalo.
Bio je policajac.
Ali u toj uniformi krio se zlikovac.
Prijetio je da će me ubiti pištoljem.
Kako bih ga spriječio i onemogućio mu da upropasti tvoju tetu
rekao sam njegovoj ženi za njihovu vezu.
Rekao si njegovoj ženi?
Da. A sad jedi.
Preuzeo si veliku odgovornost.
To se odnosi na cijelu obitelj, imenovanje djeda, kuće i barke.
Ali selu je najvažnije
ono što Malavoglie imaju i moć glave obitelji.
Književnost ti ide, ali u gramatici još treba ispuniti neke rupe.
Ispuniti rupe. Shvaćaš?
Minus 3.
Dođi.
Svidio ti se taj roman?
Da. Volim sve romane.
Moraš učiti i ono što ne voliš.
Idi.
Očito ne znaš kako se to radi.
Zanima li vas kako je tamo bilo ili ne?
Reci nam.
To se zove Il Pianto, tuga.
To boli!
Ali ljudi se tamo smiju.
U Napulju je, ali kao da je na drugom planetu.
Izgleda prljavo, ali samo je siromašno.
Ljudi koji tamo žive stalno čiste.
Opsjednuti su čistoćom.
Kad bi kanalizacijska cijev pukla, svejedno bi mirisalo na oprani veš.
Teta mi je rekla da je voljela samo jednog muškarca.
Da poslije njegove smrti nikad nikog nije poželjela.
Lijepa je takva ljubav.
Kao sam bila opsjednuta.
Spontano sam preuzela Vittorijine prostote.
Oponašala njezine reakcije.
Ukupno su se 11 puta seksali i ona je od toga vrištala.
Kaže da moraš vrištati kad se seksaš.
Ali zbilja vrištati.
Kaže da život nema smisla ako ne vrištiš kad se jebeš.
Nikad svoje nisam čula da vrište.
Ja svoju mamu jedanput jesam.
Ali samo nakratko,
kao da ju je tata povukao za kosu.
U pornićima svi vrište.
Kako znaš?
Gledali smo ga kod Gioacchina za Božić.
Neki zatvorski čuvar
s napuljskim naglaskom naljutio se na prometnicu koja mu je pisala kaznu.
Pa ju je zgrabio zguza i rekao:
„Evo ti ova velika pištaljka pa kontroliraj promet!”
-Remek djelo. -Totalno!
Kad učiš, moraš shvatiti.
Inače si samo pretenciozna.
Kontaš?
Da.
Vodi psa.
Čuj,
je li tvoj otac još škrt?
Zašto ga stalno spominješ? Opsjednuta si.
Da ga drugi put dovedem pa da se lijepo družite?
-Dođi, molim te. -Gianni, odrasla si.
Trebala bi se pobuniti.
Inače će te uništiti.
Dobro gledaj svoje roditelje,
inače ćeš se izgubiti.
Oprosti. Ne ljutim se na tebe. Dobro?
Čekaj.
-Evo. -Što je to?
Novac. A što bi bilo?
Znam, ali zašto mi ga daješ?
Uzmi. Nije puno.
Gianni, nemam ništa, ali i ne trebam ništa.
Kupi si neko vozilo
pa me posjećuj.
Da se ja ne moram stalno vozikati naokolo.
Dobro.
Vittò, imaš vatre?
Pazi da ne zapališ te četiri dlake na prsima.
Kako si, Vittò?
Briši dok te nisam udarila.
-Vittò. -Dođi.
Tko je ta cura?
Gle kako se prave važne!
-Lijepa je. -Bok, Vittò.
Bok, dušo.
Umorna sam.
Sedamdeset jedan, čovjek bijedan. Dođi i objesi veš.
Dobro jutro.
Šest, „onaj koji zuri u zemlju”. Vittò!
I Giovanna je ovdje! Vidi kako je lijepa!
Bok.
-Jako je lijepa. -Igraj s nama.
-Želiš igrati? -Tombola?
-Ne, ne mogu. -Poslije možemo zajedno igrati.
-Pokret! -Uskoro, jer i ja želim igrati.
-Sladoled se topi. -Bez brige, Giovà.
-Koji je broj bio? -Ne gledaj. Vješaj veš.
Baš su zle.
Šezdeset četiri. Poševite se s vremena na vrijeme.
Ne znam je li to učinila namjerno,
ali pokazala mi je kakav sjajan odnos ima sa ženom i djecom bivšeg ljubavnika.
Kakvo zadovoljstvo!
-Uđite! Baš mi je drago. -Drago mi je što vas upoznajem
Upoznale smo se dolje u dvorištu!
Depilirala sam Giulianu.
Donijele smo sladoled!
-Giuliana! -Donesite sve što trebamo.
I salvete. Vittoria je donijela sladoled.
-Vruće je. -Evo me.
-Jesi dobro? -Da.
-Sjedni. -Hvala.
Evo zdjelica.
Žlica. I mi ćemo uzeti žlice.
Ljepotice!
Ovo je Giuliana.
Ovo je Corrado.
A ovo je Tonino.
-Sjedni. -Hvala.
Žličice.
Dođi.
Otvori. Uzmi žlicu.
Podijeli salvete svima.
Pistacija, stracciatella, lješnjak.
Mljac!
-Ja ću stracciatellu. -Ja ću sve!
Počeo je peći pizzu. Stalno jede.
-Butine me bole. -Umorna si?
Nema čokolade, teta?
-Znaš da volim čokoladu. -Šuti, jedeš skoro sve.
Taj stalno jede.
-Što bi ti? -Stracciatellu.
-Samo to? -I lješnjak.
Hvala, teta.
Ovo je lijepo iznenađenje.
Tko bi rekao da je tako lijepa i pristojna!
Nije teško biti pristojniji od tebe!
Giovà, ne slušaj je. Lijepo sam odgojen.
Hvala na sladoledu. Ne budi stroga.
Nisam stroga. Učim je kako da se ponaša.
Prvo što sam je naučila je da kad nekom dođe na vrata pokuca.
Ti dovrši.
-Stopalom. -Stopalom.
To si dobro rekla.
Shvaćaš što to znači?
Da ne dođem praznih ruku.
-Bravo. -Jako si pametna.
Inače trebaš prevoditelja za tetu Vittoriju.
Pametna si, ha?
Gledaj, ali ne diraj.
Dobro ti kaže. Ne budi bezobrazan i pusti dijete na miru.
Dijete?
Ne izgleda mi baš kao dijete.
Osjećaš se kao dijete?
Corra, prestani.
Što vam je? Da odem?
Bože, Corrà!
Baš si vrag.
Evo ga.
-Teta? -Što je?
-Roberto dolazi večeras. -Stvarno?
Ne znam kako preživljava u Milanu.
Ali Milano je lijep.
Sve je ljepše od ovog.
Da, čak i Casalpusterlengo.
-Rekao sam mu da može spavati ovdje. -Zašto?
Duguješ mu uslugu?
Ne.
Zašto onda?
Pa što ti smeta? Pametan je, ugledan.
A i zgodan je.
Giovà, ne slušaj je. Gnjavator je.
Pazi što govoriš o Robertu!
Bolji je od tvojih prijatelja.
Moji prijatelji razbit će ga ako ponovi ono što je rekao.
A tko su ti tvoji prijatelji?
Rosario Sargente?
Sin odvjetnika Sargentea?
Nitko. Ni o kome ne govorim.
Ako vidiš tog „nikog”,
i ako ga samo pozdraviš,
razbit ću te, Corrà.
Je li to jasno?
Otišao je u Milano. Nema nam pravo govoriti kako da se ponašamo.
Nije ti jasno da bi trebao začepiti?
Satima bih mogla slušati Roberta. Uvijek ima pravo.
Ne zato što si glupava od ljubavi?
Dosta, Corrà! To je sad previše!
Roberto je krasan.
Što ću, Vittò?
Ovdje nema mjesta.
I Giuliana je ovdje. Nije u redu.
Dobro, ovako ćemo. Može spavati kod mene.
Što bismo bez tebe, teta?
Pomirimo se.
-Neću. -Pomirimo se.
-Što radiš? -Pusa.
-Prestani! -Ajme meni!
-Bože, nemoj! -Samo pusa!
Kao hobotnica si!
Volim te.
Kao žena Koja je već spremna dijeliti
Kao drhtaj žudim za tobom
Kakva su Margheritina djeca?
I Vittorijina su.
Dobro, ali kakvi su?
Giuliana je lijepa i draga.
Corrado se ponaša kao gangster, a zapravo je budala.
I Tonino.
Sramežljiv je.
-Sramežljiv? -Da.
Nisi mi sve rekla. Malo si se zaljubila u njega?
Angela.
To sigurno radiš tim velikim usnama.
Što?
Pušiš karu.
-Neka ti mama to učini. -Mama?
Prima ga u guzicu, usta i uši!
-Ubit ću te! -Smiri se.
Ne znam, valjda. Sviđa mi se.
Znala sam!
Jako sam nervozna.
Da vidimo.
Onda?
Obje ste prošle.
-Ti? -Da.
Dobro.
Baš si blesava!
Tonino!
Upoznaj nas, inače više nismo prijateljice.
Hoću. Budalo!
-Sve u redu? -Da. Zašto?
-Zabavljate se? -Kakvo je to pitanje?
Poljubile ste se?
-Ida, jesi luda? -Vidjela sam!
Što si vidjela? Budalo! Drži je!
Dobit ćeš!
Ida je takva još od osnovne.
Uvijek samo piše.
U svemu i svakomu vidi moguću priču.
Gaduro!
Budi pristojna!
Kila kozica košta 15 000 lira, a brancin 25 000.
Pljačka. Išao si onom u dnu tržnice?
Jesam.
Onda su te prevarili, Marià. Previše je to za kozice.
-Idi ih onda ti sutra kupi. -Hoću.
Platio sam ih, a ne smijem ih jesti. Imam problema sa žuči.
-Ništa ti neće biti od ribe. -Od ribe neće, ali ovo su račići.
To mi gadno sjedne.
Još to imaš u ruci? Bože!
Kuća u Posillipu bila je lijepa.
Pripadala je Constanzi, čija je obitelj bila jako bogata.
Moja mama bila ja učiteljica i lektorica.
Constanza i njezine kćeri rodile su se kao dame.
Hoćemo li jesti?
Vrat me boli. To je od vlage.
Bože, Mariano! Uvijek imaš neki problem?
Stavi neku glazbu. Ili možda imaš i upalu uha?
Govnaru!
Hajde, Giovà.
NAJBOLJE OD PEPPINA
To!
Rekao sam ti da ljubav može boljeti
Rekla si da ne može I da znaš što radiš
A sad, što sad ?
Volim te
Tvoje krupne oči me izluđuju
Volim te
A sad, što sad ?
Bojim se
Sanjati noćas bez tebe
Bojim se
Nina, Ninetta, ako ovo nije ljubav
Reci mi što onda jest
Nina, Ninetta, želim te zaboraviti
Reci mi što da radim
Ali zašto, zašto
Gubim vrijeme i razum zbog tebe ?
Ali zašto, zašto ?
Ako je gotovo, ne želim znati
Ne. I što sad ?
Što je?
-Što sad? -A sad?
O, ne.
Nema više vina.
Ma koga je briga! Popijmo malo limončela.
Lektorirala sam jedan roman.
Ne znam kako bih opisala radnju. Ništa se osobito ne događa.
O ženi je koja izgubi psa
i mora promijeniti cijeli život kako bi ga našla.
Ne znam kako bih to opisala.
Ne znam zašto, ali ostavio je jak dojam na mene.
Pročitat ću ga!
Ali godinama čitaš samo eseje.
Sviđa ti se ta šala?
Ma kvragu!
-Znaš što? -Što?
-Ne vjerujem da ta teta postoji. -Naravno da postoji.
Onda nije onakva kako je opisuješ.
Zato ne želiš da je upoznamo.
Ma da! Još je bolja nego što je opisujem.
Ne ide mi opisivanje.
Znaš što?
Odvedi nas k njoj
da je mogu proučiti pa ću je ja opisati.
Vittoria mi je rekla da pozorno gledam roditelje
pa mi se počelo činiti da svaka gesta vodi nekoj groznoj tajni.
Hoćeš li nas odvesti?
Pusti je, zaljubila se.
-Da? U tebe? -Ma prestani!
Svakom svoje.
Nitko ne zna.
Kad si malen, sve ti izgleda veliko.
Kad odrasteš, sve ti izgleda maleno.
Svakom svoje.
Uđimo.
Dođite, cure!
Kad si malen, sve ti izgleda veliko.
Kad odrasteš, sve ti izgleda maleno.
Svakom svoje.
Nitko ne zna.
Kad si malen, sve ti izgleda veliko.
Kad odrasteš, sve ti izgleda maleno.
Svakom svoje.
Nitko ne zna.
Svakom svoje.
Nitko ne zna.
Kad si malen, sve ti izgleda veliko.
Kad odrasteš, sve ti izgleda maleno.
Svakom svoje.
Nitko ne zna.
Svakom svoje.
Nitko ne zna.
Svakom svoje.
Nitko ne zna.