EN NETFLIX-SERIE
Den der.
300.000
Kommer du til Flegrea i morgen?
Massive Attack spiller.
-Hvem har penge til billetten? -Vi klatrer ind.
-Jeg har ikke lyst. -Kan du ikke lide dem?
Jeg har ikke lyst til det.
Øjeblik.
Lad hende gå, Don.
Kan du ikke se, hun er en pikspiller? Hun spiller den af på folk.
Er du sur, jeg sagde, du spiller den af på folk?
Hvad snakker du om?
Ærligt talt, hvordan gør man det? Bruger du begge hænder? Vær ærlig.
-Sikke en kælling! -I stinker.
Begge, ikke kun én.
I stinker.
KAPITEL 3 RUELSE
UNDER ANGREB
-Hej, Vincenzo. -Goddag.
-Hej. -Hej.
-Hvorfor venter du altid på mig? -Jeg vil se dig.
-Hvad er der galt? -Intet.
Kommer du til Rosanna?
-Er det ikke lukket? -Nej, hun venter os.
-Men jeg er sulten. -Det tager fem minutter.
DET NATIONALE KUNSTINSTITUT
-Hvis er den? -Min.
-Ved du, hvordan man kører? -Jeg lærer.
Når du er lille, virker alt stort.
Når du er voksen, virker alting småt.
Hver sin smag.
Nå? Hvad synes du?
Du ser latterlig ud.
Det var bare en lille forandring.
Hvem skal du møde?
Hvem skal jeg møde?
Ingen. Det er en kjole.
Du ser skør ud.
Der er den. Jeg fandt den.
Dette stof skaber en vidunderlig figur.
-Smukt. -Ikke?
-Jeg kommer tilbage en anden gang. -Ja, bare rolig. Jeg gemmer den til dig.
Ja.
Er du altid så irriterende?
Hvorfor er du sådan?
Fordi jeg elsker dig.
Hver sin smag.
Ingen ved det.
Hver sin smag.
Ingen ved det.
Altså…
…må vi forstå, at frihed kan være en defekt Vespa.
Alle er fikseret på frihed på det seneste.
Det er overalt.
Frihed her, frihed der.
-Der er endda et Frihedsparti nu. -Godt.
Fortæl mig noget. Hvad gør du med denne frihed?
Starter du din Vespa
og tager hvorhen?
I skole?
Til Medborgerhuset.
Til Vittoria.
Til tante Vittoria.
-Andrea, rolig nu. -Jeg vidste det.
Angela og Ida skal møde hende.
Skat, er du sikker på det? Tante Vittoria er ikke præsentabel.
"Ikke præsentabel"?
Hvem taler sådan? Du lyder som de lorte romaner, du korrekturlæser.
Du er ikke præsentabel!
Giovanna.
Mens du udøver din frihed,
har du besluttet, du vil besøge kvinden ved navn Vittoria,
som tilfældigvis er din tante.
Din biologiske tante.
Du har endda besluttet, at du vil dele oplevelsen med dine venner.
Men jeg forstår ikke, hvad du sagde.
Hvad sagde du til din mor? At hun lyder som
"de lorte romaner, hun korrekturlæser"?
Ja.
Du vover ikke at tale til din mor sådan, ellers sværger jeg,
jeg glemmer, at jeg er professor og tæver dig!
Ind på dit værelse.
Jeg tror, du overreagerer, hver gang hun nævner Vittoria.
Giovanna er et barn.
Det er normalt, at hun er lidt uhøflig.
-Nella, lige nu? -Ja, lige nu.
Hvorfor er du så bange for hende?
Hvad skulle jeg være bange for?
Hun er en slange.
Jeg har tænkt over det. Der er noget, jeg stadig ikke forstår.
Armbåndet, Vittoria gav Giovanna, da hun blev født…
Ikke armbåndet igen. For helvede!
Hvad skete der med det?
Okay, lad os få det hele ud.
Hvis nogen her har noget at skjule, er det dig.
-Mig? -Ja, dig.
Giovanna er vred på dig.
Hun er mistænksom. Hun følger dig.
Hun er ikke dum.
Hvis hun gør det, må der være en grund.
Hvad? Lad os høre det, Sherlock Holmes. Hvad skulle det være?
-Det er bedre, hvis jeg ikke siger det. -Sig det.
Du har en tunge. Sig det. Hvem er det bedre for, hvis du ikke gør?
Det er bedre for mig.
Vinden blæser Og stormen raser
Vores sko er i stykker Men vi må gå
For at erobre det røde forår
Hvor fremtidens sol står op
For at erobre det røde forår
Hvor fremtidens sol står op
Hvert distrikt er oprørerens hjemland
Alle kvinder sukker efter ham…
Godaften, kammerater! Og en god skide ferie!
-Flasken kan ikke vente. Skal jeg åbne? -Åbn den.
Den kan ikke vente, men den vil ikke.
Stadig de fløjter?
Mariano, har du ikke andre glas?
Er de glas okay…
-Du giver mig brusebad. -Undskyld.
Som præmie et fint håndpoleret glas. Værsgo.
-Undskyld. -Det er okay.
Tak.
-Det bringer held. -En, to…
-Det er din tur. -Tak. Jeg håber, det er sandt.
Skal vi dele en skål, frue?
Helt sikkert.
Lad os gøre det som i bryllupper. Vi er begge gift.
Ikke værst.
Hvorfor tager I ikke Giovanna med til børnene?
Det var den samme historie, hver gang de mødtes.
Men nu var det uudholdeligt.
Vil du have noget kaviar?
Siden vi var børn, havde vi hørt historier.
Om fattigdom, ulighed, klassekonflikt, de marginaliserede,
hammer og segl, der var på vej ud.
Og der var de med champagne, kaviar…
Er det børnene?
Det er muræner.
Flot, ikke?
De ligner antikke havmonstre.
Det gør de.
Nå? Hvor skal vi hen?
-Jeg forbereder. -Tonino skal være der.
Hvad har Tonino med det at gøre?
-Jeg ved ikke, om han er der. -Elsker du ham ikke mere?
Det ved jeg ikke.
Elsker han dig?
Det ved jeg ikke.
Jeg er ligeglad.
Hvor fjollet at have udsmykket mine historier om Vittoria
med opfundet kærlighed til Tonino.
Angela stoppede ikke med at plage mig nu.
Luk jakken. Det er koldt.
Tante. Jeg ved, det er sent. Jeg kan ikke vente. Jeg vil tale med dig.
Jeg har ikke haft tid, for jeg har det ikke godt.
Jeg har altid lyst til at græde. Men jeg tænker altid på dig.
Jeg gjorde, som du bad mig om.
Jeg kiggede præcis, hvor du bad mig lede, og nu er jeg bange.
Mor og far siger, at jeg bliver præcis som dig.
De synes, du er grim og ond.
Men det gør jeg ikke.
Jeg er faktisk glad for, at jeg bliver som dig.
Fordi det betyder, jeg ikke er som dem.
Hvis jeg er som dig, kan jeg måske en dag elske som dig.
-Tante? -Giannì, du taler godt.
Du bruger store ord.
Jeg forstod ikke en skid.
Du er smuk, når du ler.
Kom nu! Kom videre!
-Tænd en cigaret for mig. -Mig?
Selvfølgelig.
Kom nu.
Hvad er det? Henrettelsespelotonen?
Havde hun også det på derhjemme?
Okay, bliv her. Jeg henter dem.
Godaften.
Rart at møde jer.
Smukke. I er begge smukke.
-Ligesom jeres mor. -Tak.
Fantastisk.
Du godeste. Den er vidunderlig.
Så meget guld, så mange juveler.
Du godeste, du ligner Madonna dell'Arco!
Det er også smukt.
Jeg kan også godt lide det.
Kan du virkelig lide det?
Jeg er vild med det. Jeg har haft det i mange år.
Så pas på det.
Det er så fint…
…at nogen…
…kunne stjæle det.
Lad os gå.
Piger, vær gode. Gør mig ikke bekymret.
Bare rolig.
Har du pengene med?
Ja.
-Gav de dig ikke dem? -Måske lagde du dem på bordet?
-Jeg vidste det. Du er en idiot. -Hold op.
Du skulle tage dem med.
-Altid det samme. -Hej. Nok!
Hold mund! Hvad fanden?
Jøsses. I giver mig hovedpine.
Tænd.
I er heller ikke døbt?
-Nej. -Selvfølgelig.
Hvis vi vil, kan vi blive døbt, når vi bliver ældre.
Hvad hvis du dør først?
-Du ender i limbo. Ved du det? -Limbo findes ikke.
-Hvad? -Limbo findes ikke.
Heller ikke himlen, skærsilden eller helvede.
Storartet.
Hvem lærte jer disse vidunderlige ting? Jeres far?
Og ifølge jeres far,
hvorhen sender Gud dem, der har syndet, og dem, der ikke har gjort det?
-Gud eksisterer heller ikke. -Heller ikke synd.
-Sagde jeres far også det? -Ja.
Okay, jeg forstår.
Jeres far er et røvhul.
Synden eksisterer.
Når der ikke er venskab, kærlighed,
snyder folk og ødelægger de gode ting.
Hørte I det?
Giannina forstår det hele. I to forstår ikke en skid.
-Du kører. -Mig?
Jeg kører ikke længere.
Jeg bruger kun koblingen.
Nej, jeg…
-Se fremad! -Lige frem!
Godt. Kom nu. Perfekt.
-Du må se fremad! -Se fremad!
-Med lukkede øjne? -Nej, ikke lukkede øjne.
Kan I stoppe med det?
-Hurtigere. Kom nu! -Jeg accelererer.
Er det rigtigt at sige, at synd føles som bitterhed?
Når noget, du virkelig kan lide, falder og går i stykker?
Bitterhed…
Godt gået, frøken. Det er bitterhed.
Kom så.
Er det kirken?
Folk, der kommer her, har tro.
Så det er ikke en kirke, men en katedral!
Den lille kælling.
Cigaret!
Giv mig ild.
Kom så, piger.
-Hej, Florence. -Hej.
Gør korsets tegn.
Kom nu.
-Navn. -I Faderens…
-Sønnens… -Og Helligånden…
-I Faderens, Sønnens og Helligåndens navn. -I Faderens, Sønnens og Helligåndens navn.
I har forsinket mig. Vent her. Jeg er straks tilbage.
Angela, rør det ikke.
Kom og sæt dig her.
Din tante er ikke sød.
Og hun er grim.
-Det er ikke sandt. -Jo.
-Hun siger, vi ligner hinanden. -Overhovedet ikke..
Sådan er vi.
Med gode tanker bliver vi smukkere. Med grimme tanker bliver vi grimmere.
Vi bør bare glemme dem.
Kom.
Giannina, min niece.
Og det er nogle af hendes venner.
Giacomo.
Fader Giacomo.
-Er du præsten? -Ja, jeg er præsten.
Vi beder ikke.
Jaså? Man kan bede uden at bede.
-Kan man kun bede i kirken? -Hvor som helst.
-Og vil Gud høre dig? -Selvfølgelig.
Nej, det er umuligt.
Han måtte have milliarder af ører så.
-Nok. -Vittoria!
Vittoria, Jesus blev endda sur på apostlene, fordi de mishandlede børn.
Ved I, hvad han sagde?
"Vend ikke børnene væk. Bring dem til mig."
Jeg forstår det ikke. Tror denne præst, vi er børn?
Hold op.
Vittò, lad os huske, at Roberto læser dette afsnit af Evangeliet hver uge.
Roberto bør holde mund, når han kommer.
-Han taler godt. -Hvem er det?
-Men han overvejer ikke konsekvenserne. -Vittoria, derfor taler han godt.
Hvordan er Roberto? Er han flot?
Hvordan er Roberto?
Roberto har troens skønhed.
Kom så.
Jeg præsenterer jer for mine børn.
Margherì!
Hej, Vittò.
Sikke smukke piger!
-Kom nu. Så det er Tonino. -Hej.
Det er Corrado. Kom og præsenter dig selv.
Og det er Giuliana. Hvad hedder du?
-Jeg hedder Angela. -Ida.
Klar til at vide, hvad I skal?
En af jer tager med Giuliana og arbejder i hendes bod.
-Kom med mig. -Og du, Angela, tag med Tonino.
Rart at møde dig.
Giovà, du er sammen med Corrado.
Lad os se, om du kan sælge noget. Kom.
Det er gode ting. Så selvom de insisterer, kan du ikke give rabatter.
For disse kan du tage 500 lire.
For brillerne 1500.
Okay? Forstår du det, Gio?
-Ja. -Godt.
De koster 10.000 lire hver. De er håndlavede.
De er kostbare.
-Her. -Tak.
Jeg har købt noget blækspruttesuppe.
Så kan vi varme os lidt.
Sødt af dig.
-Så du hende? -Hvem?
-Enken er her. -Hvor?
Alt kan ske nu.
-Vittoria! -Hej.
-Hvordan ser jeg ud? -Som en skuespiller.
Jeg kan give dig dem for 10.000 lire.
-Okay? -Ja.
-Kan du pakke dem ind? -Ja.
-Så kan jeg lægge dem under træet. -Selvfølgelig.
Giannì, pak dem ind.
Tak.
-Tak. God jul. -I lige måde. Farvel, smukke.
Nå? Vil du fortælle mig om den ting?
Hvilken ting?
Den, der skræmte dig.
Fordi du kiggede, hvor jeg bad dig lede.
Hvis jeg siger det, sværg, du ikke siger det.
Nej, jeg sværger aldrig.
Det eneste løfte, jeg aflagde, var til Enzo, og det er nok.
-Hvis du ikke sværger, siger jeg det ikke. -Rend mig. Hvad kan jeg sige?
De dårlige ting, du ikke fortæller nogen, ender til sidst i hovedet
og begynde at æde det væk
om natten,
mens du sover.
-Min mor bedrager far. -Hvad?
Min mor bedrager far.
Pis.
Med Mariano.
Jeg så dem røre hinanden under bordet.
Sig det ikke til far.
Far?
Tror du, din far vil bekymre sig om,
at din mor og Mariano rører hinanden under bordet?
-Corrado. -Hej.
-Alt vel? -Ja.
-Hvad laver du? -Julemarked.
Se ham.
Han er alt for social.
Ligesom sin far.
Morer du dig?
Corrà!
Fokuser på din bod.
Giv mig to minutter.
-Kan du lide det? -Ja.
Grin bare, og jeg skærer dine nosser af.
Du griner, Rosario.
-Tør du grine? -Nej.
Jo, du griner.
Fordi du tror, din far, advokaten, vil beskytte dig?
Du tager fejl. Ingen kan beskytte dig mod mig.
Lad Corrado være. Hvor mange gange skal jeg sige det?
-Forstået. -Nej, du forstår det ikke.
Du er sikker på, jeg ikke gør dig noget.
Er det det? Du tager fejl!
Se her.
Vittoria!
-Vittoria, stop! Er du skør? -Tante, stop!
Forstår du det nu?
-Lad ham være i fred. -Skrid!
-Jeg går. -Tag saksen.
Kom så, pis af.
Rør dig ikke!
-Den fyr gør det ikke med vilje. -Virkelig?
Han vovede at grine mig op i ansigtet. Grine ad mig!
-Ingen griner ad mig! -Det var ikke hans hensigt.
-Spild af tid at tale med hende. -Hold mund! Jeg taler aldrig til dig igen!
Hvem er det? Fader Giacomo, undskyld.
Lad os gå. Vittoria har det ikke godt.
-Skal jeg gøre mig klar? -Ja.
Lad os gå.
Giovà.
-Roberto er her. -Hvor er han?
Jeg kan ikke se ham. Alle er over ham. Han siger sine ord.
"Sine ord"?
Han gør det, hver gang han kommer. Han giver alle, han møder, et ord.
Ikke tilfældigt. Han vælger et ord til alle.
Se. Han gav mig et til dig.
Til mig?
Jeg fortalte, hvem du er, og han valgte et ord til dig.
-Hvilket? -Hvordan skulle jeg vide det? Åbn den.
"Ruelse." Hvad betyder det?
Det ved jeg ikke. Men jeg ved, jeg er forelsket i ham.
Jeg henter ham, så jeg kan præsentere dig.
Glædelig jul.
Tak.
Kære Gud, Himmelens Riges Herre,
få Vittoria til at stoppe med at spille og bringe mig hjem,
og lad hende ikke sige noget til far.
Nå?
Stig ud.
Ja.
Men sig det ikke til nogen.
Giannì,
hvis du vil vokse op, hvis du vil blive kvinde,
skal du slå hovedet og komme til skade.
Hvis ikke, vil du altid være et barn som din mor, din far.
Som alle taberne her.
Jeg må tage mig af noget.
Men husk en ting,
hvis du siger "Vittoria, kom!"
Så kommer jeg. Jeg forlader dig aldrig igen.
Aldrig.
-Skal jeg gå? -Ja, gå.
-Farvel. -Farvel.
Du er så smuk.
Må jeg få et hiv?
Min tante gengældte.
Men hun brugte ikke det, jeg sagde. Hun ringede ikke til min far.
Hun ringede til min mor og ødelagde vores familie med et par ord.
Gud, det er min skyld.
Jeg har været besat af sandheden.
Nu falder alt fra hinanden.
Denne familie i dette hus, dette hus på San Giacomo de Capri.
San Giacomo de Capri i Vomero og Vomero i byen.
Byen ender i havet.
Så går det løs. Jeg er klar.
Det her er dit.
En gave?
Hun forærer dig ikke det.
Hun giver dig det tilbage.
Jeg troede, det var mit, men…
…jeg tog fejl.
Det er dit.
Godt.
Du kender vejen ud.
Undskyld.
Jeg forstår det virkelig ikke.
Hvorfor gav Costanza mig et armbånd?
Ved du, hvilket armbånd det er?
Ja.
Hvor er far?
Han er, hvor han skal være.
Jeg troede, du var ham utro.
Du tog fejl.
Men det er ikke din skyld.
Løgnere er gode til at få andre til at ligne løgnere.
Hej, Giovà. Stands.
Jeg ville undskylde.
Jeg var uhøflig før. Jeg vidste ikke, hvordan jeg skulle gøre det.
Men det gør jeg nu.
Giv mig dit nummer, hvis du vil.
-Vi kan hænge ud. Intet problem. -Jeg har ikke brug for det.
Giv mig dit nummer.
Selvom du ser gnaven ud. Jeg lægger en pude på dit ansigt og knepper dig.
-Virkelig? -Ja.
Okay.
Syv.
Fem.
Dumme idiot.
Ring til mig.
Hvad skete der?
BASERET PÅ ROMANEN AF SAMME NAVN AF ELENA FERRANTE
Tekster af: Michael Asmussen