NETFLIXOVA SERIJA
Došlo je vrijeme da se riješim
određenog zamornog zeca.
Maleni, idi Usagiju.
Otkrij kako ga odvojiti od jojoa.
To kaikišijevo oružje prava je prijetnja.
Kad to učiniš, pozovi me i ja ću napasti.
I, maleni?
Svakako uzimaj puno kalcija.
ČIZU
KICUNE
TOČKICA
-Vrati se. -I ti se želiš igrati?
Ašibaša! Što ćemo s tobom?
Hajde. Trebaš nove ležajeve.
Gotovo da si savršen, stari. I sad si… Sređen.
Vidi.
Cukumogami posjeduje samo zanemarene stvari.
Regal je popravljen i može dalje.
Hvala. Potreban sam drugdje.
Kamo je otišao?
Dva oka. Tri oka. Koga briga?
Moje školjke nisu uzbudljive kao nekoć.
Nemoj kriviti školjke.
Lord Kogane, zar se ti zoveš umjetnikom?
Zapravo, ja sam primijenjeni umjetnik.
Pa, nimalo ne pazi na detalje. Aljkav si!
Keisacukane, moj megafon!
Idemo do mojeg borbenog tima.
Ja sam se htio boriti protiv Jokaija, a oni su baš kul.
Baš kao ti, Ašibaša. Super si.
-Tošiko, dodaj mi ključ. -Ne!
Ali, Tošiko…
Što je? Ne želiš popraviti Ašibašu?
Onda će nestati kao regal.
Kao mama i tata. Neću to podnijeti.
Tošiko…
Ne dam da se ova obitelj raziđe!
Seko.
-Braco. -Seko.
Braco.
Seko!
Braco!
Imaš pravo. Reci im.
Ovo je priča o našoj obitelji.
Davno, kad smo bili mali, ili bar mlađi…
Naša je majka bila najbolja kirurginja u Neo Edu.
Spasila je stotine života.
No onda, kasno jedne noći,
on je došao u bolnicu.
Ookami,
najopasniji kriminalac u Neo Edu.
Bio je teško ozlijeđen, ali mama mu je spasila život.
Kad su ljudi saznali što je učinila,
nisu htjeli ući u bolnicu.
Naša obitelj vodila ju je naraštajima, a tada je propala.
Morali smo otići iz Neo Eda.
Liječnici Šiba radili su s mamom i preuzeli bolnicu da se ne zatvori.
Kad su otišli, oni su mi bili jedini prijatelji.
Čuvali su me.
Hvala, Točkice.
Hvala i tebi, Kasa-Obake.
Sad imaš mnogo više prijatelja, Gene.
Imaš pravo. Odvest ću prijatelje na igrice. Idemo se zabaviti!
To! Imam dovoljno karata za puhalicu za balončiće!
Da. Baš super.
Doći ću poslije. Malo ću se družiti s Ašibašom.
Sigurno?
Ašibaša!
Pozor, napad Jokaija!
Gdje je? Gdje?
Točno… Ovdje.
Zdravo!
Gledaš treće oko, zar ne?
Zbrzano. Nemarno. Bez umjetničkog integriteta.
To je Jokai?
Da! Što čekaš? Bori se!
Učini ono s jojom! Zarobi ga u kamen Ki. Odmah ili…
Bla, bla, bla. Bacit ćeš me u zatvor.
Točno.
Ne.
Što si rekao?
Rekao sam ne.
Sjajno se borim protiv Jokaija. Koliko sam ih samo porazio!
Ali više se ne borim protiv njih.
Nikada. Mirno je i nema potrebe.
Imam prijatelje Jokaije, Ašibašu i Kasa-Obakea.
Imaju pravo postojati kao i mi.
Neću se boriti protiv njih ili ih zarobiti u kamen Ki. Nikada!
-Reci mu! -Slažem se.
Dobro. Onda ću te baciti u zatvor.
-Možeš. -Možda i hoću.
-Možda bi trebao. -Možda i budem!
Ali tu ima toliko papirologije.
Pa, mali savjet.
Nestat će kad se neće osjećati zanemareno.
Možeš ti to sam.
Ašibaša?
Aši, prestani!
Koliko plišanaca!
Znaš tko bi htio jedan? Kijoko!
-I ja. -Nemoj na to trošiti, Kicune.
Dva džula, plaćeno.
Taj stroj je nemoguć. Sve što je unutra neće izaći.
-Što gledaš? -Dobro, ali neće ti se svidjeti.
Što… Netko me potukao u Ki-krugovima?
Tko je Dr. Zabave Tri?
Novi rekord.
To!
-Nikad nisam bio ovako uzbuđen. -Ne od jutros.
-Što je bilo jutros? -Doručak!
To!
-To je Gen! -Bok, najfrendovi.
I Genovi prijatelji!
-Zdravo! -Kakva je to igra?
Tras-pljas u lice!
Zvuči opasno.
I jest. Ako te udari, dođi u bolnicu i odmah ćemo te srediti.
Kako se igra?
-To je borbena igra. -Možemo ti pomoći.
Slušajte, mi se stalno borimo protiv Jokaija, nindža i šišmiša.
Vježbao sam s Karasu-Tenguom. Mislim da možemo svladati igru.
Ako ti tako kažeš.
Dva džula, plaćeno.
Prva runda. Počni.
Druga runda. Počni.
Treća runda. Počni.
U redu, dobro sam. Idemo na dvije pobjede?
Bolje ne možeš?
Crvi bolje crtaju na krivoj strani kamena.
Kao da ti možeš bolje?
Naravno da ne! Ja sam trooka školjka.
Prilagodi svoja očekivanja!
Ali ti bi mogao bolje.
Gle! Ovi su predivni.
Kuharov poljubac. Život pršti!
To sam napravio prije nego što sam posao šogun.
Kad sam se osjećao nadahnuto.
Ja sam Cukumogami. Javljam se ondje gdje je nešto zanemareno.
Mislim da si ovdje zanemaren ti.
Moraš se opet povezati s umjetnikom u sebi.
Primijenjenim umjetnikom.
Prestani to govoriti. Zvuči glupo.
Ašibaša, dosta mi je ovoga.
Aši?
Što? Ne! Ne moraš otići.
Nikada te neću potpuno popraviti.
Da, to znači da možeš ostati zauvijek.
Ali ne u ovoj uličici. Moramo te pomaknuti.
Pametno, ali odakle mi toliko maslaca?
Da. Hajde, molim te.
Koliko si udaraca ti dobio?
Ne znam.
Recimo oko jedandeset?
Ne znam koliko je to, ali previše je.
Usagi, evo ovo što si htio.
-Puhalica za balončiće! Kako kul! -Je li?
To je za Točkicu.
Ne zna što su balončići pa poludi.
Kao i Kijoko čini se.
Ne ljutite se! Ta je igra teška za početnike.
Nismo početnici. Mi smo borci. Stalno to radimo.
Bili smo šogunov tim za borbu protiv Jokaija.
I zbog toga ćete platiti!
O-Dokuro!
Kako nam se opet prišuljao? Velik je kao kuća!
Svi, van! Odmah!
Dobro došao natrag, maleni!
Ne, smirite se. Dobro? Više se ne borim protiv Jokaija.
Imaju pravo postojati.
O-Dokuro, nismo u svađi.
Otiđi u miru.
Nismo u svađi?
Nazivaš se borcem protiv Jokaija.
Samo me tvoje postojanje vrijeđa.
Ne, više se ne borim…
Kako…
Ne želim ovo.
Rekao sam, neću se boriti protiv Jokaija.
Stvarno mi počinješ ići na živce…
Dobro, protiv nekih Jokaija se treba boriti.
Ja ću ga srediti.
O, ne!
Imaš problema?
Nemam kaikišijevo oružje! Ne mogu ga zarobiti.
Možda naša oružja mogu.
Ili ne mogu.
Ne.
Kao da bacate kikiriki na mene.
Oružja drukčije djeluju.
-Usagi, moramo naći jojo! -Sigurno je tu negdje.
Kloni ih se!
Ovo je drukčije.
Ni moje oružje neće ga zarobiti. Usagi!
Tražim!
-Kicune, u stroju za plišance! -Ja ću!
Dva džula, plaćeno.
Ikuzo!
Dva džula, plaćeno.
Bok, ljudi!
Usagi, moramo nekako zaštititi Gena.
Mi smo mu kao obitelj.
Mislim da znam kako možete pomoći.
Dva džula, plaćeno.
Hej, O-Dokuro! Dođi se boriti ovdje. Onako, bez razloga.
Hoću!
Prva runda. Počni.
To!
Ne, čovjek bi to rekao, ali njemu ovo nije ništa posebno.
Sad ste me…
Naljutili!
-Doktori, odlazite! -Rado!
Dođite namjestiti kosti! Grupni popust!
Nema uplate.
Ljudi, nemam novca!
Našla sam Ašibašu i…
Odmah trebam džule!
Dva džula, plaćeno.
-Imam samo to. -Moram se potruditi.
Na čijoj si strani?
Možda je ipak kul.
Daj.
Daj!
Ne! Moje ruke prolaze kroz njih. Jesu li to duhovi?
Daj!
Usagi, hvataj!
Što? Ne!
Ne!
Ne! Molim te! Nemoj me vratiti u kamen Ki, preklinjem te!
Prezirem zatvorena mjesta.
Ne znam. Pokušao si nas zgnječiti. Više puta.
Molim te. Ja sam samo glava.
Bezopasan sam bez tijela.
Sigurno možeš biti milostiv.
Molim te?
Molim te!
Nikomu ne možeš nauditi.
Prestajem se boriti protiv Jokaija. A čini se da ti šiziš.
Itekako šizim, da!
Ne muči lubanju.
Dobro, neću ti glavu vratiti u kamen Ki. Ali nemoj gristi!
Obećavam!
Hvala!
-Držat ću te na oku. -Hajde, idemo kući.
Oprostite!
Imate li možda mjesto gdje bih mogao odsjesti?
A bi li me netko mogao odnijeti onamo?
I… Evo!
Ja…
Ja nisam grozan.
Vidiš?
Ako se malo potrudiš, možeš biti pristojan primijenjeni umjetnik.
Ja sam svoje obavio.
Slijedi svoju strast.
Samo će te umjetnost zadovoljiti.
-Primijenjena! -Ma svejedno!
Otkaži sve moje dogovore.
Nemate ih, Lord Kogane.
Onda dogovori nešto i otkaži
jer sam se danas odlučio posvetiti primijenjenoj umjetnosti.
Ja…
Tako mi se divi.
A sad na oči!
Užas svih užasa!
Jokaija ste prisilili da bude sluga!
Što? Stvarno?
Oni su tvoji
prijatelji?
I više od toga. Ašibaša je dio naše obitelji.
Možda sam vas
krivo procijenio.
I mi tebe, Doki.
Rekao si da nećeš gristi!
To je bilo prije nego što si me nazvao „Doki“.
Evo popisa razloga zašto ću ugristi.
Prvo, „Doki“.
Drugo, kriva uporaba „doslovnog“.
Treće, neusklađena odjeća.
Četvrto, glasno pjevanje bez sluha.
Peto, prekidanje drijemanja.
Šesto, nagli pokreti.
Sedmo, nepotrebno…
Prijevod titlova: Jelena Šestak