‎UN SERIAL NETFLIX
‎A sosit clipa să mă descotorosesc
‎de un anumit iepure recalcitrant.
‎Mititelule, du-te la Usagi!
‎Caută să-l desparți de yoyo!
‎Arma aia Kaikishi ‎e o adevărată amenințare.
‎Apoi cheamă-mă și eu voi da lovitura!
‎Și, micuțule?
‎Nu uita să iei calciu!
‎- Veniți înapoi! ‎- Vrei să te joci?
‎Ashibasha, ce ne facem cu tine?
‎Îți trebuie rulmenți noi.
‎Acum ești perfect. Gata!
‎Priviți! Vedeți? Tsukumogami ‎bântuie doar lucruri neglijate.
‎Bufetul e reparat. Acum poate pleca.
‎Mersi! Am treabă altundeva.
‎Unde s-o fi dus?
‎Doi ochi, trei… Ce contează?
‎Scoicile mele și-au pierdut chichirezul.
‎Nu e vina scoicilor!
‎Lord Kogane, ‎nu-mi vine să cred că te consideri artist.
‎De fapt, mă consider „artizanist”.
‎Nu ești deloc atent la detalii. Dai rasol!
‎Keisatsukan, adu-mi megafonul!
‎Mergem la învingătorii mei de yokai.
‎Nu pot să cred ‎că voiam să înving yokai. Sunt grozavi!
‎Ca tine, Ashibasha. Ești de excepție!
‎- Toshiko, îmi dai o cheie? ‎- Nu!
‎Dar, Toshiko…
‎Ce e? Nu vrei să repari Ashibasha?
‎Dar ar dispărea, ca bufetul.
‎Și ca mama și tata. N-aș suporta.
‎Toshiko…
‎Nu las familia să se destrame.
‎Surioară!
‎- Frățioare! ‎- Surioară…
‎- Frățioare… ‎- Surioară!
‎Frățioare!
‎Ai dreptate. Zi-le!
‎Iată povestea familiei noastre!
‎Demult, când eram mici
‎sau mai mici…
‎Mama era cel mai mare chirurg din Neo Edo.
‎A salvat sute de vieți.
‎Dar, într-o noapte, târziu,
‎la spital a sosit el.
‎Ookami.
‎Cel mai mare criminal din Neo Edo.
‎Era grav rănit, dar mama l-a salvat.
‎Când s-a aflat ce făcuse ea…
‎lumea n-a mai venit la spital.
‎Îl conduseserăm de generații, ‎iar acum era pierdut.
‎A trebuit să părăsim orașul.
‎Medicii Shiba, vechii colegi ai mamei, ‎au preluat spitalul, ca să nu se închidă.
‎Medicii Shiba ‎mi-au rămas singurii prieteni.
‎M-au îngrijit.
‎Mersi, Spot!
‎Mersi, Kasa-Obake!
‎Se pare că acum ai mulți alți prieteni.
‎Așa e. Și îi invit la sala de jocuri! ‎Haideți să ne distrăm!
‎Cred că pot să-mi iau ‎suflătorul ăla genial de baloane.
‎Da. Genial…
‎Vin și eu mai târziu. ‎Mai stau puțin cu Ashibasha.
‎Ești sigură?
‎Ashibasha!
‎Atențiune! Atacă yokaii!
‎Unde?
‎Exact… aici.
‎Bună!
‎Te uiți la al treilea ochi?
‎Treabă de mântuială. ‎Fără integritate artistică.
‎Ăsta e yokai?
‎Da! Ce aștepți? Luptă-te cu el!
‎Fă ceva cu yoyoul! ‎Zăvorăște-l în Piatra-Ki! Urgent, altfel…
‎Da, mă arunci în închisoare. Știu.
‎Exact.
‎Nu.
‎Ce ai spus?
‎Am spus: „Nu.”
‎Sunt un mare luptător. ‎Am învins nenumărați yokai.
‎Dar acum nu mai fac asta.
‎Deloc. Niciodată. ‎E pace, deci nu e nevoie.
‎Am prieteni yokai, ‎Ashibasha și Kasa-Obake.
‎Și ei au tot dreptul să existe.
‎Nu mă lupt cu ei ‎și nu îi mai bag în Piatra-Ki niciodată!
‎- Zi-i! ‎- Te susțin.
‎Fie! Atunci te arunc în închisoare.
‎- Ai putea. ‎- Poate chiar o fac.
‎- Poate ar trebui. ‎- Poate o fac!
‎Dar e atâta birocrație!
‎Bine. Uite un pont! Scapi de yokai ‎dacă repari ce e în paragină.
‎Te descurci tu.
‎Ashibasha!
‎Ashi, încetează!
‎Ce de jucării pufoase!
‎Știi cui i-ar plăcea? Lui Kiyoko!
‎- Și mie. ‎- Nu-ți sparge banii pe asta!
‎Doi juli. Plătit.
‎Aparatul ăsta e imposibil. ‎Nu poți scoate nimic.
‎- La ce te uiți? ‎- N-o să îți placă.
‎Ce… Cineva ‎mi-a bătut recordul la Ki-Ciclete?
‎Cine e Doctor Haios Trei?
‎Nou record.
‎Ura!
‎- N-am mai avut parte de atâta încântare! ‎- De dimineață.
‎- Adică? ‎- La micul-dejun!
‎Ura!
‎- Gen! ‎- Salutare, gașcă!
‎Și prietenii lui Gen!
‎- Bună! ‎- Ce joc e?
‎Ferește-te de pumni în față!
‎Pare periculos.
‎Așa și e. ‎Dar veniți la spital și vă pansăm noi!
‎Joc! Cu se joacă?
‎- E joc cu bătaie. ‎- Te învățăm noi.
‎Ascultați, noi ne luptăm mereu ‎cu yokai, ninja și lilieci.
‎Și m-am instruit cu Karasu-Tengu. ‎Facem față unui joculeț.
‎Dacă zici tu…
‎Doi juli. Plătit.
‎Prima rundă. Începeți!
‎Runda a doua. Începeți!
‎Runda a treia. Începeți!
‎Bine. N-am nimic. Două din trei?
‎Doar atât poți?
‎Și viermii desenează mai bine ‎pe dosul pietrelor!
‎Ce, tu poți mai bine?
‎Normal, mototolule! ‎Sunt o scoică cu trei ochi.
‎Judecă în funcție de asta!
‎Dar ai potențial.
‎Uite! Astea-s superbe.
‎Prima-ntâi! Pline de viață!
‎Le-am făcut demult. Înainte să fiu shogun.
‎Când aveam… inspirație.
‎Sunt un Tsukumogami! ‎Apar când ceva e lăsat în paragină.
‎Și cred că cel lăsat în paragină ești tu.
‎Trebuie să te reconectezi ‎la artistul din tine.
‎„Artizanist”.
‎Nu mai spune asta! Sună aiurea.
‎Ashibasha, m-am săturat!
‎Ashi!
‎Ce? Nu! Nu trebuie să pleci.
‎Promit că nu te repar de tot.
‎Da. O să rămâi cu noi mereu.
‎Dar nu pe aleea asta. ‎Trebuie să te scoatem de aici.
‎Bună idee! Dar unde găsesc atât unt?
‎Da! Hai, te rog!
‎Câți pumni în cap ți-ai luat?
‎Nu știu.
‎Vreo enșpe?
‎Nu știu cât înseamnă asta, ‎dar sunt prea mulți.
‎Usagi, chestia pe care o voiai.
‎- Suflătorul de baloane! Ce tare! ‎- Zici?
‎E pentru Spot.
‎O ia razna când vede baloane.
‎Ca și Kiyoko, se pare.
‎Nu fiți supărați! ‎E un joc greu pentru novici.
‎Nu suntem novici, ci luptători. ‎Luptăm mereu.
‎Suntem vânătorii de yokai ai shogunului.
‎Și veți plăti pentru asta!
‎O-Dokuro!
‎Cum ne-a luat prin surprindere iar? ‎E cât casa!
‎Afară toată lumea! Acum!
‎Bine ai revenit, mititelule!
‎Nu! Calm, da? ‎Am zis că nu mai lupt cu yokai.
‎Au tot dreptul să existe.
‎Nu avem nicio vrajbă cu tine.
‎Pleacă pașnic!
‎Nicio vrajbă?
‎Te crezi vânător de yokai.
‎Simpla ta existență mă vexează.
‎Nu, nu mai lupt cu…
‎Nu vreau să fac asta!
‎Am zis că nu mai lupt în veci cu yokai.
‎Chiar începi să mă enervezi…
‎Bine. Cu unii yokai ‎trebuie să mă lupt, așadar.
‎Mă ocup eu de el.
‎Aoleu! Nu!
‎Ai probleme?
‎Mi-am pierdut arma Kaikishi! ‎Nu-l pot prinde!
‎Poate reușim cu ale noastre.
‎Sau nu.
‎Nu.
‎E ca și cum ați arunca cu alune.
‎Deci armele au puteri diferite.
‎- Ne trebuie yoyoul! ‎- Trebuie să fie pe undeva.
‎Lasă-i în pace!
‎Chiar e diferit!
‎Nici arma mea nu-l poate prinde. Usagi!
‎Caut!
‎- Kitsune, e în aparat! ‎- Mă duc!
‎Doi juli. Plătit.
‎Ikuzo!
‎Doi juli. Plătit.
‎Bună!
‎Usagi, trebuie să-l protejăm pe Gen!
‎Suntem ca frații.
‎Auziți? Știu cum ne puteți ajuta.
‎Doi juli. Plătit.
‎Alo, O-Dokuro! ‎Luptă-te cu noi aici fără niciun motiv!
‎Așa voi face!
‎Prima rundă. Începeți
‎Ura!
‎Da, așa ai zice, ‎dar se pare că pe el nu-l afectează.
‎Acum chiar… m-ați enervat.
‎- Plecați! ‎- Cu plăcere!
‎Aveți reducere la tratamentul fracturilor!
‎Nu s-a plătit.
‎Nu mai am bani!
‎Am găsit Ashibasha și…
‎Îmi trebuie juli urgent!
‎Doi juli. Plătit.
‎- Atât am. ‎- Să fie cu folos!
‎Tu cu cine ții, jocule?
‎Nu-i așa de rău.
‎Hai odată!
‎Haide!
‎Nu! Îmi trec mâinile prin ele! ‎Sunt fantome?
‎Haide!
‎Usagi! Prinde!
‎Ce? Nu!
‎Nu!
‎Nu! Te rog! ‎Nu mă băga iar în Piatra-Ki! Te implor!
‎Detest spațiile închise.
‎Știu și eu… Ai încercat ‎să ne zdrobești de mai multe ori.
‎Te rog! Sunt un biet cap.
‎Fără corp, sunt inofensiv.
‎Poți fi milostiv!
‎Te rog!
‎Nu cred că poți face rău nimănui
‎și nu mai voiam să lupt cu yokai, ‎iar tu pari panicat de-a dreptul.
‎Sunt foarte panicat, da!
‎Lasă craniul în pace!
‎Bine, nu-ți bag capul în Piatra-Ki. ‎Dar să nu muști!
‎Promit!
‎Îți mulțumesc!
‎- O să stau cu ochii pe tine. ‎- Hai acasă!
‎Nu vă supărați!
‎Aveți un loc unde pot să stau și eu?
‎Și mă poate duce cineva acolo?
‎Și… iată!
‎Păi…
‎Nu arăt îngrozitor.
‎Vezi?
‎Cu puțin efort, ‎poți fi un „artizanist” onorabil.
‎Mi-am îndeplinit misiunea.
‎Urmează-ți pasiunea!
‎Doar arta te va împlini cu adevărat.
‎- Și artizanatul! ‎- Da, în fine!
‎Keisatsukan, eliberează-mi programul!
‎E liber, Lord Kogane.
‎Atunci umple-l și eliberează-l,
‎căci am decis ‎ca azi să mă dedic artizanatului.
‎Păi…
‎Cât mă admiră!
‎Acum, ochii bulbucați!
‎Ce oroare!
‎Ați silit acest yokai să vă slujească!
‎Ce? Pe bune?
‎Îți sunt…
‎prieteni?
‎Mai mult. ‎Ashibasha face parte din familie.
‎Poate că…
‎v-am judecat greșit.
‎Și noi, pe tine, Doki.
‎Ai promis că nu muști!
‎Da, dar înainte să-mi spui „Doki”.
‎Iată situațiile în care voi mușca!
‎Dacă-mi ziceți „Doki”. ‎Când spuneți „literalmente” aiurea.
‎Când nu vă asortați ținuta.
‎Când cântați tare sau afon.
‎Când îmi deranjați somnul.
‎Când faceți gesturi bruște. ‎Când, fără motiv…