SERIÁL NETFLIX
Ódokuro!
Ódokuro! Kde jsi? Přinesl jsem ti knihu.
Tady jsem.
Tohle mi musíš vysvětlit.
Došlo k řadě překvapivých událostí. Neptej se.
A sundej mě!
Opatrně. Jsem těžší, než se…
Nic nevidím!
- Zasekl se! - Jsem zaseklý!
- Slez ze mě! - Pusť mě!
Ódokuro posedl Usagiho.
- Cože? Ne! - Neboj se, zachráním tě!
Nemáš zač.
ČIZU
KICUNE
Promiň, chtěl jsem ti pomoct.
Já vím. Díky, Spote.
Celý den tu dělám
na paži pro robota, co nás bude bránit při invazi.
Jasně. Dobrá práce?
- Rozhodně funguje. - Chci vám pomoct.
Když se mnou prakámen nemluví, cítím se tu zbytečný.
- Jasně. - Ty se tu cítíš zbytečný?
Alespoň máš tělo.
Já nemůžu dělat vůbec nic.
A co zarážku do dveří?
Vím, že ti není hej, tak ti nesu tohle.
Starověká bojiště pro děti.
Je to obrázková knížka.
To je úžasné!
Hele, to je Okehazama.
To bylo před bezmála 1 100 lety.
Tam jsem našel spoustu kostí.
I můj oblíbený prst.
Je super, že i po takové době si někdo pamatuje, co se tam stalo.
Bitva u Awazu.
Kde jsou ty časy, kdy jsem na bojištích sbíral kosti…
Velké kosti… malé kosti…
Lidi na Mijamota vzpomínají i po tisíci letech.
Chci být jako on.
Legenda, na kterou se bude vzpomínat po generace.
Nagakute.
Skvělá bitva.
Tam jsem našel pár žeber. Ještě na nich bylo maso.
Tvoje nechutnost mě nepřestává překvapovat.
Usagi, Kagehito s tebou chce mluvit. Naléhavě.
Super, protože Ódokuro zase mluví o kostech s masem.
Počkej. Neotočíte mi někdo stránku?
Prosím?
Teď je ta kniha promočená.
Musím vás požádat
o pomoc.
Co potřebuješ?
Já pomáhám rád.
Drahocenný předmět…
Koule.
Přines mi ji. Snažně tě prosím!
Kde je?
V mém mezidimenzionálním plavidle.
Je to zlatá koule
s mnoha drobnými částečkami.
Takže sněhová koule? Hustý.
Ano!
Je to kvantová bublina.
Čikabuma tě zavede k lodi.
Najdi tu kouli.
Ty částečky v ní
jsou všichni lidé z mého světa.
- Cože? - Jsou v ní lidi?
Ano.
Když Makkineové ovládli můj svět,
sestoupili k nám váleční roboti
a shromáždili přeživší.
Já upadl do bezvědomí.
Po probuzení
mě předvedli před svého vrchního velitele,
který mi ukázal, co udělal s mým lidem.
Zmrazil je v čase
a proměnil je v mikroskopické částečky.
Uvěznil je v kvantové bublině.
Možná až do skonání věků.
Kdo tu bublinu získá,
bude spasitelem mého lidu.
Hrdina, na kterého se bude navždy vzpomínat.
Legenda.
Hrdina?
Navždy vzpomínat?
Ano.
Pomůžeš mi?
- Já… - Jo, pomůžu.
Teda pomůžeme.
Jo, pomohli jsme mu ji vykopat.
Držíme se od ní dál, protože z ní jde hrůza.
Tecudžine! Nepleť se nám do cesty.
Naposledy jsi tu vysvětloval kvantové provázání holubovi.
A ty bys to snad dokázal?
To je ono!
Počkejte tu, může to být nebezpečné.
Dobře, asi ne,
ale vážně bych chtěl najít tu kvantovou bublinu.
Vůbec neposlouchá.
S tím míváš problém taky.
Jo, pak zajdeme na koláček.
Mám ji!
To ne! Hrdina jsem chtěl být já.
Jenom se snažím pomoct.
Buď opatrný.
Jasně, že budu.
Tahle technologie předčí naše chápání.
Cože? Jak se to mohlo stát?
To je v pohodě.
Je to tisíc let stará loď. Ten alarm nikoho nepřivolá.
Hej, ten alarm někoho přivolal.
Ale no tak!
Váleční roboti? Ty už jsme porazili.
Děkujeme, že jste aktivovali alarm.
Pár nám jich asi pláchlo.
Zvolili jste volbu přímého souboje.
Nepoškoď je.
Jednoho musím řádně prozkoumat.
Mrkej na tohle.
Zajímavé. Z čeho je vyrobená ta pokožka?
Nerozbíjejte je!
Můžu vám pomoct jenom jejich analýzou.
Bacha, ty energetické zbraně dokážou zranit i ducha.
Já nejsem duch!
No tak.
Zachránila jsem tě, a ty si stěžuješ?
Když je prozkoumám, můžu vám pomoct.
Přikazuju vám, abyste je přestali ničit.
Tak přikazuješ, jo?
Usagi!
Čikabuma.
Co jsem říkal o tom poškozování?
Abyste to nedělali.
Nejsi náš velitel, Tecudžine.
Nejsem. Kdybych byl, nedostali bychom se do problémů.
- Zastavte je! - Ne!
Nechal jsi je utéct!
Říkám, že je musím prozkoumat.
Nemůžu vám pomoct s výzkumem, když nebudu mít co zkoumat.
Budu si muset vystačit s tímhle.
Jeden z nich měl tu bublinu.
Tak jsi je neměl nechat utéct.
Můžeš za to ty!
Můžeme se hádat, kdo za to může…
- Ty! - …nebo je chytit. Za mnou!
Tvůj otec je pěkná osina v zadku.
Ty si myslíš, že je to můj táta? Vždyť je to medvěd.
Budu k tobě upřímný. Svoje okolí moc nevnímám.
Zajímám se jen o svý háro.
- Jak je teď najdeme? - Mám plán.
Dá si někdo moje superatomové bubble tea?
Kdyby sis ho nekupoval, už jsme je mohli mít.
Ta bublina mi evokovala bubble tea.
Člověk musí dodržovat pitný režim.
A jéje, škytavka. To mám z těch praskajících kuliček.
Takže… zjistil jsem, že se váleční roboti
skládají z bílkovinného polymeru pokrytého nanodráty.
- Chápete? - Ne.
Nikdo tě nechápe.
Ty nanodráty vytváří odchylky v magnetickém poli
a ty detekuje tohle zařízení.
Když projdeme město metr po metru,
měli bychom ty roboty najít do osmi let.
Nebo mám plán B.
Tamhle jeden je.
Můj plán nezahrnoval štěstí.
- Jdu na to! - Nerozbij ho.
Za okamžik…
- Neměl tu bublinu. - Je jich víc!
Zachovejte klid, dokud vás nezničíme.
Kde bereš energii?
- Prohlížel jsem si ho! - Právě řekl, že tě zničí.
Mimořádné zprávy.
Kde se vzali?
Dva nám utéct mohli, ale tohle je moc!
- Nevím. - Panika v parku.
Tohle ale někdo viděl v parku.
Určitě jsi ráda vypadla z dódžó.
Je to hrůza. Hebká si založila vlastní skupinu.
- Už máme pár přeběhlic. - Proč?
Nechává je krást a napadat lidi.
- Někdo se holt nezmění. - Tamhle!
Řekne mi někdo, na co se to dívám?
To je…
továrna na roboty?
- Toho jsem se bál. - No ovšem.
Tecudžine!
Ten bílkovinný polymer
je kapalina, která tvrdne při kontaktu se vzduchem.
Proto jich je tolik. Tisknou tu další a další!
Všimli si nás.
Děkujeme, že jste se dostavili ke zničení.
To ne!
Škytavka je zpátky.
Chce to plán.
Zničíme je a získáme bublinu.
To je spíš cíl než plán.
Měla bych ty zbraně víc chválit, protože jsou naprosto úžasný!
Uteč, Tecudžine!
Už to chápu.
Tecudžine!
Děkujeme, že jste si vybral okamžité zničení.
Rozlučte se se životem.
Riskuju tu pro tebe život. Mohl bys být opatrnější?
Promiň. Musím pochopit, jak se vyrábí, abych vám mohl pomoct.
Už chápu, proč tě má prakámen dost.
Jsi k nevydržení!
Tak jsem to nemyslel.
Ne, já tě chápu.
Chceš být za hrdinu. Já vím.
Můžeš být hrdina, ale musíš mě vám nechat pomoct.
Tecudžine, máš…
pravdu.
Jak nám můžeš pomoct?
No…
Už vím!
Můžu zastavit ty továrny na roboty.
Jak?
Než ten polymer ztvrdne, je slabý proti vodě.
Sebemenší vlhkost způsobí krystalizaci.
A já mám vlhkosti víc než dost.
Věda!
Bubble tea bum!
Vydržte, odpojíme vás ze života.
Jasně. Jakmile ztuhnou, vlhkost jim nic neudělá.
Mám pěst od čaje.
To lepí!
Jaký jsi byl jako dítě?
Trochu menší.
Výborně, Spote!
Kolik jich podle vás uteklo?
Těžko říct, ale už se alespoň nemůžou množit.
A máme tohle.
Poslyš, Tecudžine…
Promiň.
To nic. Vím, že jsem někdy otravný.
Nemá někdo vlhčený ubrousek, nebo tak něco?
To je hnus.
Díky, Spote.
Teď jsem celý oslintaný.
Máte…
Jo.
Konečně.
Nevím jak,
ale doufám, že až jednou porazíme Makkiney,
najdu způsob, jak svůj lid osvobodit.
Možná bych…
Možná bychom mohli pomoct.
Váleční roboti měli stroje na další roboty.
Cože?
Makkineové museli za posledních tisíc let udělat velké pokroky.
Ty stroje jsme zničili, ale nevíme, kolik robotů uteklo.
Ta invaze bude ještě horší, než jsem čekal.
Musíme se připravit
a nemáme moc času.
Prakámen za bezmála čtyři dny prohraje svůj boj s všeklíčem
a brána se otevře.
Kéž bychom mu mohli pomoct.
Kdybychom tak ten všeklíč mohli odseknout.
To nejde, už naprosto splynuly.
Všeklíč už je součástí prakamene
a ten nic nerozsekne.
Počkat.
Vrbová větev.
Mijamotův meč ho rozsekl.
Pravda!
Když ho získám, možná ze mě bude legenda.
Ale kde tahle Vrbová větev je?
Podle tety se před 1 000 lety
ztratila na neznámém bojišti.
Někdo tady zná místo každého bojiště.
Vím to,
protože o tom mele pořád dokola.
Tím mi chceš říct, že můžu být užitečný?
Jo, můžeš nám pomoct zachránit svět.
Je vidět, že se usmívám?
Ne. Nikdy nevím, jak se tváříš.
Ano, na lebce se to poznává dost těžko.
Úsměv!
Vyrazíme najít Mijamotovu Vrbovou větev.
Bude to brnkačka.
Překlad titulků: Petr Kabelka