NETFLIXOVA SERIJA
-Hvala što ste ustali rano. -Pa…
Isplatit će se ako nađemo mač tvoga pretka.
Gdje ćemo naći tu javorovu grančicu?
Vrbinu Granu.
Znala sam da je drvo.
Drago mi je što nisam vukla Kijoko. Tošiko je vodi u Slatki poni.
Ima sreće! Baš kul!
Vrbina Grana može odsjeći Clavis s kamena Ki?
Samo je ona presjekla kamen Ki. Zar ne, Tecudžine?
Tecudžine?
Grozno je kad se probudiš sa zaglavljenom glavom.
Nitko me ne razumije.
Tecudžine, ako upadnemo u nevolje,
pazi da te ne ozlijede.
-Mi ćemo te štititi. -Snaći ću se.
Ja sam kaikišijev ratnik!
Naravno.
Usagi, kako se Vrbina Grana izgubila?
Prema obiteljskoj legendi, to je bilo prije 1000 godina.
Mijamoto Usagi dao ju je glasniku da je pohrani kod obitelji.
Glasnik je naišao na golemu bitku u osamljenoj dolini.
Branio je mač i skoro je izgubio život.
Tjednima nije došao k sebi.
Mač je bio izgubljen.
A on je izgubio pamćenje.
Kažu da je tražio tu dolinu do kraja života, ali nikada je nije našao.
Ali sad imamo nekoga tko može locirati svaku bitku.
-Zar ne, O-Dokuro? -Kontroliraj tokagea!
Ja nisam igračka.
Znaš da Točkica voli kosti.
To mu je najbolja osobina.
Ali neka se divi izdaleka!
Približavamo li se bojištu?
Osjećam da je blizu.
Vidim kljove i grive. Čujem zveket čelika.
Bila je to bitka za Enzu.
Kako je ta borba bila žestoka!
Ašibaša, južno na sljedećem raskrižju.
Uskoro stižemo.
Kad prođemo šume i planine, naći ćemo mač.
ČIZU
KICUNE
TOČKICA
Sigurno znaš kamo ideš?
Ne sumnjaj u mene!
Locirao sam bojišta još prije nego što ste vi inkubatori kosti progovorili.
Je li nas nazvao inkubatorima kosti?
Ne smeta mi. Glavno da ih i dalje inkubiram.
Vidite li znakove?
Netko ne želi da prođemo ovuda.
Nije važno. Moramo naći Vrbinu Granu.
Ašibaša ne možemo ovuda. Čeka nas na cesti.
Nešto dolazi.
Rekonstruiraju li oni povijesne događaje ili…?
To su duhovi!
Jupi, duhovi!
Imala sam najbolju prijateljicu duha. Čijo. Svi su rekli da je samo smrad.
-Najbolja prijateljica bila je smrad? -Zašto si to kažu?
Zdravo! Poznajete li Čijo?
Crveno selo?
Ili Bijelo selo?
Nijedno.
Halo?
Odavde bolje čujem podzemne kosti.
Borim se protiv zraka!
Kaikišijevo oružje dira njihovo. Možemo se braniti.
Poznaje li tko Čijo?
Jako je draga. Jako zaudara.
Tecudžine!
Što?
Ne vidite baš kako se borim.
Moram se usredotočiti da mi ruke budu stvarne,
ali s duhovima ne moram ni to.
Zašto nisi rekao da se znaš boriti?
Nije ti bilo jasno da sam ratnik?
To nije samo titula.
Godinama sam trenirao.
Ti si moćan ratnik.
Ostali su možda korisni.
Da vježbamo gađanje!
Zašto si nepristojna?
Zar nisam profinjena kao ti? Došla sam pobijediti, ne sprijateljiti se.
A nećeš učiniti nijedno.
Ja sam Jabušita.
Obitelj mi od pamtivijeka služi gospodaru Cunodi iz Crvenog sela.
Ja sam Savaguči.
Borim se za gospodara Mijatakea i Bijelo selo. Ti si vođa?
Da, kada je riječ o znanosti ili cvijeću.
Drugo nije tako često.
Vođa mora odabrati stranu u borbi.
To je teško. Pitajte zeca.
Onoga koji se bori s dječjom igračkom?
Ti si bušo ove vojske?
Veliki bušo…
Kako idu starinski pozdravi?
Ja sam Usagi i tražim mač Vrbinu Grana.
Kaikišijevi ratnici.
Murakami Genosuke. Ratne palice.
Čizu, vođa Neko Nindža.
Kicune, majstorica lutkarica.
Tecudžin, čuvar kamena Ki.
O-Dokuro, strašni jokaijevski kostur.
A ovo je Točkica.
Pozdravi!
Ja sam njihov bušo, naravno.
Mora čuti naše priče i odabrati stranu.
Slažem se. Ja ću prvi.
Ja ću!
Ne, ja!
Igrajmo zmija, pauk, gavran.
Jedan, dva, tri!
Zmija jede pauka.
Pobijedio sam!
Osramotila sam Bijelo selo. Ti prvi.
Dođi, poslušaj naše priče i odaberi stranu.
Ne želimo. Samo tražimo mač.
Poslušaj priče
ili nikada nećete naći što tražite.
Sigurno 1000 godina opsjedaju ovu dolinu.
Dobro, očito znam što je bušo, ali…
To je vojskovođa.
Hvala.
Moraš odlučiti dok vatra ne izgori.
Onda će bitka početi.
Ja sam iz Crvenog sela.
To je mjesto mira i sreće.
Ondje je povjetarac sladak.
Ondje rastu stabla trešanja.
Ondje moja obitelj naraštajima služi daimju.
Ondje previše govore.
Ovo je moja priča!
Moja se kći rodila kad su trešnje procvjetale.
Zato smo je nazvali Sakura.
Trešnjin cvijet.
Tog godišnjeg doba
Bijelo je selo napalo ovu dolinu koja je naša.
Lažeš!
Crveno je selo napalo ovu dolinu koja je naša.
Sad govorim ja, onda ćeš ti!
Tako to funkcionira.
Kao što rekoh…
Gospodar Cunoda naredio je da otjeramo Bijelo selo.
Zakleo sam se na to da selo bude sigurno.
Otad se borimo protiv Bijelog sela u dolini.
Svaki se dan borimo.
Sutradan ustanemo i opet se borimo!
Sad vi govorite.
Da, imam hrpu pitanja o duhovima.
Češljate se? Jedete? Trunete li?
Kupanje? Otopite se u mirisnim kupkama?
Obaranje ruku? Poznajete li Čijo?
Tako je draga! Možda je smrad, vjerojatno nije…
Pitanja su bila pogreška.
Poslušajte me!
Kao siroče uzeo me gospodar Mijatake,
daimjo Bijelog sela.
Bio je drag. Naučio me sve što je znao. Postala sam snažna i mudra.
U svakom slučaju snažna.
Zaveži!
Kad je gospodar Mijatake čuo da je Crveno selo napalo našu dolinu,
poslao me da budem vođa.
Tisuću bih puta umrla za njega!
Plemenito Bijelo selo ili opako Crveno selo?
Odaberite stranu!
Veliki bušo, ta je bitka davno završila.
Laži!
Neću slušati tvoje gluposti.
Borit ćeš se sa mnom ili poginuti!
Trebam mač, nećemo se boriti.
Onda si na krivom mjestu.
Ovdje postoji samo borba.
Vatra se gasi.
Biraj stranu ili smo svi protiv vas!
Odmah!
Za Crveno selo!
Za Bijelo selo!
Nemoj, tih sela odavno nema.
Laži!
Crveno selo će vječno stajati!
Kicune!
Što je to bilo?
Zaista veliki vilin konjic.
Bijelo selo mora biti uništeno. Ova dolina je naša.
Crveno selo neće je oskvrnuti.
Nećemo klečati pred vama.
Ne?
Cunoda!
Što?
Predaješ li se?
Nikad! Supruga i kći čekaju me kod kuće.
Neću ih iznevjeriti.
Onda ćeš propasti!
Posljednje riječi?
Ja sam Jabušita, Jasučikin sin,
Jasuhirov unuk, Jasuomijev praunuk…
Nisam smjela pitati.
Nemaju se za što boriti!
Da, moraju shvatiti našu perspektivu.
Perspektiva.
Možeš li podignuti to dvoje buša?
Naravno. Duhovi nemaju težinu.
Pokaži im njihova sela.
Ali njihova su sela…
Shvaćam.
-Idemo! -Što?!
Na noge lagane!
Pusti me!
Pogledajte.
Ne želim!
Ne!
Pogledajte ili ću vas oboje baciti.
Crveno selo bi trebalo biti tu. Gdje je?
Bijelo selo je nestalo.
Ne, nije nestalo.
Pogledajte bolje.
Bijelo selo je bilo ovdje, a Crveno selo ovdje.
S vremenom su se pomirili i spojili
u veliki grad.
Crveni grad.
Bijeli grad!
Nijedno.
Zovu ga Sakura City
zbog trešnji koje sada cvatu.
Sakura.
Tko je osvojio dolinu?
Nitko.
Nitko ne želi dolinu.
Znate li zašto?
Ne.
Jer je opsjedaju naporni duhovi!
Ali ako izgubim u bitci, osramotit ću obitelj.
Koju obitelj?
Koliko je naraštaja prošlo?
Naša je bitka zaboravljena. Mi smo zaboravljeni.
Vi ste mudri buše.
Znate što je važno.
Vaši su potomci pomirili obje strane.
Volimo svoja sela.
I volimo svoje obitelji.
Oduvijek nam je to zajedničko.
Bitka je završila časno.
Moramo ići dalje.
Budite s obiteljima.
Oslobađamo vas.
Usagi, zahvalni smo.
Želimo ti pomoći u potrazi.
Prizivamo mačeve palih!
Pazi! Svaki mač ima svog vlasnika.
Ako si dostojan,
imaš pravo na mač svojeg pretka.
Ali teška je uvreda
ako takneš mač na koji nemaš pravo.
Svi će te mačevi napasti!
Poginut ćeš i zauvijek opsjedati ovo mjesto.
Dakle…
Imam samo jednu priliku.
Pio sam krv mnogih ratnika.
Ali još sam žedan.
Opet ću ratovati!
Boj se mog imena.
Nitko neće zaboraviti strašnog, žestokog, nezaustavljivog
g. Pikića!
Oštrica nije sve.
Neki ratnici vole tupi mač.
Ako su nespretni.
Ja sam uglavnom rezbario.
Jednom sam izrezbario zgodnu sovu.
Vrbina Grano, znam da si to ti.
Nadam se da sam te dostojan.
Vrbina Grana!
Dobro si odabrao.
Sretno ti bilo.
Čekajte!
Ako vidite Čijo, pozdravite je.
Jako mi nedostaju ona i njezin smrad.
Hoćemo.
Sad idemo.
Usagi,
kosti ove bitke oslobodile su se duhova.
Bio si častan.
Zaslužuješ ovo.
Nekoć sam te htio uništiti jer si se borio protiv jokaija,
ali dokazao si da si prijatelj jokaija.
Vidiš li da se smiješim?
Nitko ne vidi kad se smiješiš.
Smiješim se.
Itekako se smiješim.
Možda malo vidim.
Ono, duhom.
Izvoli, Točkice.
Pamti me po tome.
Sada ću otići i hodati Zemljom.
Čekaju me nova bojišta
otkako sam bio u kamenu Ki.
Žao mi je, dugo je trajalo.
Srećom, oslobodio si nas.
Znaj, Usagi,
kamen Ki nije nas mogao još dugo zadržati.
Naša energija gomilala se stoljećima
i uskoro bismo raznijeli kamen Ki.
-Što? -Nema šanse!
Nije ni čudo da se čudno ponašala.
Pustivši nas, spasio si kamen Ki.
Hvala svima.
Idem vidjeti svjetska bojišta.
Sretan kostoput!
Ne mogu vjerovati.
Mač mojeg pretka. Nisam mislio da ću ga vidjeti.
Ne! Mislim da imam hunjavicu od duhova.
-Postoji li to? -Apsolutno ne postoji.
To je taj smrad.
Fermentirana soja.
To je Čijo!
Volim te, Čij!
Volim te!
Jedeš fermentiranu soju?
Da, pustit ću je da uživa.
Dobra odluka.
Prijevod titlova: Jelena Šestak