EN NETFLIX-SERIE
Tack för att ni steg upp tidigt.
Det är väl värt det om vi hittar svärdet.
Var kan vi hitta den där Lönngrenen?
-Pilgrenen. -Visste att det var nåt med träd.
Kiyoko och Toshiko ska till Fluffiga ponnyn i dag.
En sån lyckost!
Kan Pilgrenen hugga bort nyckeln från Ki-stenen?
Det är det enda som nånsin bitit på Ki-stenen.
Tetsujin?
Hatar ni också att vakna med huvudet fast inuti nåt?
Ingen förstår mig.
Tetsujin? Håll dig bakom oss om vi stöter på trubbel. Vi skyddar dig.
Jag klarar mig. Jag är en Kaikishi-krigare!
Såklart.
Usagi, hur försvann Pilgrenen?
Enligt släktsägnen hände det för tusen år sen.
Miyamoto Usagi bad en budbärare föra Pilgrenen till sin familj.
Budbäraren hamnade i strid i en avskild dalgång.
Han försökte skydda Pilgrenen och dog nästan.
Han låg medvetslös i veckor.
När han vaknade var svärdet och hans minne av slagfältet borta.
Han letade efter dalen i resten av sitt liv,
men fann den aldrig.
Men vi har nån som kan hitta alla slagfält. Visst, O-Dokuro?
Få din tokage under kontroll. Jag är ingen leksak.
Ledsen. Pricken älskar ben.
Det är hans bästa egenskap, men jag önskar att han beundrade mig på avstånd!
Närmar vi oss slagfältet?
Det är nära.
Jag ser betar och hårmanar. Jag hör vapenskrammel.
Det var slaget vid Enza.
Och vilken vildsint strid det var!
Ashibasha! Åk söderut vid nästa vägskäl. Vi är nästan framme.
Förbi skogarna och bergen. Där kommer vi att hitta svärdet.
PRICKEN
-Vet du verkligen vart du ska? -Ifrågasätt mig inte!
Jag har letat upp slagfält
långt innan ni reservdelsskelett utvecklade språk.
Kallade han oss reservdelsskelett?
Så länge det är kvar på insidan är det lugnt.
Ser ni skyltarna?
Vi är nog inte välkomna här.
Det kvittar. Vi måste hitta Pilgrenen.
Ashibashan klarar inte terrängen. Den får stanna.
Något kommer.
Finns det ett historiskt teatersällskap här?
-De är spöken! -Hurra, de är spöken!
Min bästis Chiyo var ett spöke. Alla sa att hon bara var en lukt.
Var din bästis en lukt?
Varför säger alla det?
Hej, spöken! Känner ni Chiyo?
-Den röda byn? -Eller Den vita?
Ingetdera?
Hallå?
Underjordens benknotor hörs bättre härifrån.
Som att slåss mot luft!
Kaikishi-vapen biter på deras vapen. Vi kan försvara oss.
Känner nån av er Chiyo? Hon är jättetrevlig. Luktar fränt.
Tetsujin!
Va?!
Ni ser mig inte slåss så ofta.
Jag måste vanligtvis fokusera på att göra händerna solida,
men med spöken behövs inte det.
Varför sa du inte att du kan slåss?
Vilken del av Kaikishi-krigare var oklar?
Det är inte bara en titel. Jag har tränat i åratal.
Du är en mäktig krigare.
Resten av er kan vara till nytta. Som måltavlor.
Du är så oförskämd.
Saknar jag din ädla förfining? Jag är här för att segra.
-Inte skaffa vänner. -Du lär göra ingetdera!
Jag är Yabushita.
Min familj har tjänat lord Tsunoda i Den röda byn sen tidernas begynnelse.
Jag är Sawaguchi. Jag slåss för lord Miyatake och Den vita byn!
Du! Är du gruppens ledare?
När det gäller vetenskap eller blommor. Det sistnämnda uppmärksammas sällan.
Ledaren måste välja sida!
Prata med kaninen.
Han? Han som slåss med en barnleksak?
Är du er armés busho?
Ädla busho.
Hur går det här till?
Jag är Usagi och jag söker svärdet Pilgrenen.
De här krigarna är
Murakami Gennosuke, herre över krigsklubborna.
Chizu, Neko-ninjornas ledare.
Kitsune, dockornas mästare.
Tetsujin, Ki-stenens väktare.
O-Dokuro, en fruktad skelett-yokai.
Och det här är Pricken.
Säg hej, Pricken.
Jag är deras busho, visst.
Han måste lyssna på oss och välja sida.
Jag håller med. Jag börjar.
Jag börjar!
Nej, jag!
Då blir det orm, spindel, korp.
Ett, två, tre!
Orm äter spindel.
Jag vinner!
Jag har dragit skam över Den vita byn.
-Hör våra berättelser och välj en sida. -Helst inte. Vi letar efter ett svärd.
Lyssna på oss, annars kommer ni aldrig att hitta det ni söker.
De där två måste ha hemsökt dalen i tusen år.
Naturligtvis vet jag vad en busho är, men…
-En militärbefälhavare. -Tack.
Ni måste ha gjort ert val innan elden brunnit ner.
Efter det påbörjas striden.
Jag kommer från Den röda byn.
Det är en fridfull plats.
Där är vindarna ljumma. Där växer körsbärsträden.
Där har min familj tjänat byns daimyo i flera generationer.
-Där är folk pratkvarnar. -Det är min berättelse!
När körsbärsträden blommade föddes min dotter.
Vi gav henne namnet Sakura.
"Körsbärsblomman." De var under den årstiden
Den vita byn invaderade dalen som rätteligen är vår.
Det är lögn!
Den röda byn invaderade vår dal!
Jag pratar nu, du får prata sen! Det är så det här går till.
Som jag precis sa…
Lord Tsunoda beordrade oss att köra bort Den vita byn.
Jag svor att göra det för att skydda vår by.
Sedan dess har vi stridit i den här dalen.
Varje dag strider vi och nästa dag strider vi igen.
Nu får ni prata.
Jag har jättemånga spökfrågor.
Måste ni borsta håret? Äter ni?
Smälter ni om ni använder en badbomb? Vad händer när ni bryter arm?
Känner ni min vän Chiyo? Hon kanske är en lukt, men förmodligen inte.
Det var ett misstag att tillåta frågor. Lyssna på mig!
Jag var föräldralös, men adopterades av lord Miyatake,
Den vita byns daimyo.
Han var god. Han lärde mig allt han visste. Jag blev stark och vis.
Stark, åtminstone.
Täpp igen truten!
När lord Miyatake hörde att Den röda byn hade invaderat vår dal
utsåg han mig till kampens ledare! Jag skulle ge mitt liv för lord Miyatake.
Så... den ädla Vita byn eller den hemska Röda byn?
Välj sida nu!
Ädla busho! Striden ni utkämpar är över.
Lögner!
Jag lyssnar inte på ditt struntprat.
Ni slåss vid min sida eller dräps med mitt svärd!
-Vi vill bara ha Pilgrenen, inte slåss. -Då är ni på fel plats.
Här existerar inget annat än strider!
Elden har snart brunnit ner. Välj sida eller så blir vi era fiender!
Nu!
För Den röda byn!
För Den vita byn!
Gör inte så här! Era byar är borta sen länge!
Lögner!
Den röda byn lever kvar för evigt!
Kitsune!
Vad var det?
En väldigt stor slända.
Den vita byn måste förgöras. Den här dalen är vår!
Den röda byn ska inte skända denna plats!
Vi ger aldrig vika för er!
Inte?
-Lord Tsunoda! -Va?
Ger du upp?
Aldrig! Min fru och dotter väntar på mig hemma.
Jag sviker dem inte!
Då går du under! Några sista ord?
Jag är Yabushita, son till Yasuchika,
sonson till Yasuhiro, sonsonson till Yasuomi!
Det var ett misstag att tillåta det.
Det finns inget kvar att slåss om.
Jag vet. De behöver se det från vårt perspektiv.
Perspektiv.
Kan du lyfta båda busho?
Visst. Spöken väger ingenting.
-Ta med dem upp och visa dem byarna! -Men byarna är…
Jaha, nu förstår jag.
-Nu kör vi! -Va?
Arigato, busho!
Släpp mig!
Titta ner.
Jag vill inte!
Nej!
Titta ner, annars släpper jag er.
Den röda byn borde vara där. Var är den?
Den vita byn, den är borta.
Nej, inte borta.
Titta närmre.
Den vita byn låg där, och Den röda byn låg där.
Med tiden löste de sina dispyter. De växte samman till en storslagen stad.
Den röda staden.
Den vita staden!
Ingetdera.
Staden kallas Sakura, efter alla körsbärsträd som blommar så här års.
Sakura.
Men vem erövrade dalen?
Ingen.
Ingen vill ha dalen. Vet ni varför?
Nej.
Därför att den är hemsökt av ett gäng störiga spöken!
Men att förlora striden kommer att vanära min familj.
Vilken familj? Hur många generationer har passerat? Vår strid är bortglömd.
Vi är bortglömda.
Ni är båda kloka busho.
Ni inser väl att det viktiga är att era ättlingar hittade en lösning?
Vi älskar våra byar.
Och vi älskar våra familjer.
Vi har alltid haft det gemensamt.
-Striden slutade hedervärt. -Det är dags att gå vidare.
Hitta era familjer.
Ni är fria att gå.
Usagi, vi är tacksamma.
Vi vill hjälpa er med ert uppdrag.
Vi åkallar de fallna svärden.
Varje svärd har en rättmätig ägare.
Om du är värdig kommer du att ha rätt att svinga din förfäders svärd.
Det ses som en skymf om du vidrör ett svärd du inte har rätt till.
Då attackeras du av svärden.
Du förgås och tvingas hemsöka den här platsen för evigt.
Så…
Jag har bara en chans.
Jag har druckit många krigares blod, men jag törstar efter mer.
Jag ska strida igen!
Frukta mitt namn.
Ingen kan glömma den hemska, den grymma, ostoppbara
herr Stickestick.
En vass egg är inte det enda viktiga.
Vissa krigare föredrar ett trubbigt svärd.
-Om de är klumpiga eller nåt. -Jag användes främst till sniderier.
En gång täljde jag en fin uggla.
Pilgrenen. Jag vet att det är du.
Jag hoppas att jag är värdig.
Pilgrenen!
Ett klokt val.
Lycka till.
Vänta!
Om ni ser min vän Chiyo, hälsa från mig.
Jag saknar henne och hennes lukt.
Visst.
Vi ska ge oss av.
Usagi, benknotorna har befriats från sina andar.
Du har varit hederlig och förtjänar detta.
Innan försökte jag förgöra dig för att du var en Yokai-bekämpare,
men du har visat dig vara en Yokai-vän.
Kan ni se att jag ler?
Ingen kan se när du ler.
Jag gör det.
Jag ler väldigt stort.
Jag kan kanske se det.
På insidan, typ.
Varsågod, Pricken.
Ett minne av mig.
Nu ska jag ge mig av och fortsätta min vandring.
Det måste finnas många nya slagfält sen jag fångades i Ki-stenen.
Ledsen att du var där så länge.
Tack och lov släppte du ut oss.
Du borde veta att Ki-stenen inte kunde ha hållit oss Yokai så länge till.
Vår energi hade vuxit i århundraden och vi hade snart sprängt stenen i bitar.
-Va? -Inte en chans!
Det var därför hon var så konstig.
När du befriade oss räddade du Ki-stenen.
Tack.
Nu ska jag besöka världens alla slagfält.
"Ben" voyage!
Helt otroligt.
Pilgrenen, min förfäders svärd. Trodde aldrig att jag skulle se det.
Jag har nog fått spöksnuva.
-Finns det? -Verkligen inte.
Det är lukten. Jästa sojabönor. Det är Chiyos lukt.
Jag älskar dig, Chiyo!
Jag älskar dig!
Äter du jästa sojabönor?
Jag ska låta henne njuta av den här stunden.
Bra tänkt.
Undertexter: Ida Ströberg