EN NETFLIX-SERIE
Jeg hadde kjempevondt i nakken.
Den var så sår.
Hei, alle sammen.
Hvorfor så anspent?
Er det…
Umulig!
Kiyoko!
Ja.
Hei, Spot!
Det er meg, kompis.
Hvem er flink gutt?
Vil du ha en leke?
Ok, jeg har noen spørsmål.
Som: "Hva er du?"
Du er en makkine-krigsmaskin!
Så dømmende.
Jeg liker ikke det krigsstempelet.
Jeg er en adaptiv maskin, og jeg har lært av dere.
Mest av Kitsune.
Hei, Kitsy!
Yoki!
Fingersmell!
Bang!
Hadde jeg lært av krigsbottoene, ville jeg vært en krigsmaskin.
Men dere gjorde meg til en vennemaskin.
Usagi, Kagehito, bli med til tempelet.
Det haster.
Er Kiyoko en makkinebiomekk nå, men hun er på vår side?
Ja.
Jeg tenkte det ville skje.
Kom. Skjebnen til Kagehitos folk står på spill.
Du er lillesøsteren jeg aldri fikk,
bare gigantisk.
Og du er som en storesøster,
bare liten.
-Vi burde feire! -Absolutt!
-Krigsbottoene vil lete etter Kiyoko. -Ja, vi må skjule henne.
Og de har dratt alt.
Vi må finne dem før krigsbottoene.
Det lyset er grusomt.
Vi vil bli kvitt lys, og hva gjør vi? Bruker den ene tingen som er verre!
Beklager, men vi må sveise batteriene sammen.
Kobler vi sammen mange, bør vi kunne ta energi fra Ki-steinen.
Ja, og Neo Edo vil falle inn i mørket for alltid.
Det var min plan, tulling. Jeg kan den.
Hvem snakker? Jeg ser ingenting etter å ha sveiset.
Den bør være klar nå.
Det kalles tyngdekraft. Prøv det en gang.
Sveis dem sammen igjen.
Vi angriper tempelet når vi er klare,
så vil flaggermusene herske i mørket!
Ja!
Går det ikke, er det fint med et prosjekt.
Hvem var det?
Takk for at du har startet ditt biomekk-oppstartsprogram.
Biomekk To.
Biomekk Tre.
Biomekk Fire.
Biomekkamerater, dette er vilt!
Mechabuma!
Jeg mener: bip bop. Jeg er en botto.
Uautoriserte personlighetstrekk oppdaget.
Nei, jeg hang bare i en Mogura-tunnel
og fikk noen uvaner.
Starter personlighetskalibrering. Vennligst hold deg i ro.
Ikke kult, kompis.
Biomekk Fem bekreftet.
Gratulerer. Vi inviterer dere til å forme Mega Biomekk.
Dessverre mangler vi Biomekk Én. Vennligst tre av.
Biomekk Én er nødvendig for å fullføre Mega Biomekk.
Begynn å søke umiddelbart.
Så, Kagehito,
folket ditt, unuene, er alle i denne kvanteboblen.
Makkinerne frøs og krympet dem,
men du vet ikke hvordan.
Det er korrekt.
Det må du finne ut, for å reversere det.
Så jeg lagde denne maskinen.
Den tar åndene deres ut av kroppene og skyter dem ned i boblen.
Her er en informativ presentasjon.
Dere vil se en snor, en tynn lysstråle, som stiger fra hodene deres.
Som en åndelig ladekabel som holder dere koblet til kroppene deres.
Den blir tynnere og tynnere, og da blir dere svakere.
Den forsvinner innen en time, og dere blir innelåst for alltid.
Men før det skjer,
bruker jeg snoren til å fiske dere ut. Lett som en plett.
Det er ikke en fiskestang. Jeg trykker på den store knappen.
Så jeg får se folket mitt?
Ja.
Dette tar ikke mye krefter fra Ki-steinen?
Nei, jeg bruker noen gamle batterier.
Er det trygt?
Klart.
Kanskje.
Muligens ikke.
Hvem vet?
Vi må gjøre det slik,
for å tappe selv den minste energi ut av Ki-steinen nå,
kan åpne portalen.
Klare?
-Du trenger ikke gjøre dette. -Jeg vet det, men jeg vil hjelpe.
Hvem har troen?
Vi har troen.
Og la oss dra! Ikuzo!
Jeg trodde aldri at jeg ville få se folket mitt igjen.
De er frosne,
men de virker så levende.
Det er som en sky.
Jeg så unuens minner.
Så du minnet hennes?
Ja, flammer og ødeleggelser.
Krigsbottoer skjøt unuer.
Invasjonen av din verden.
Så vi kan få tilgang til minnene deres ved å…
Det ser ut som vi bare kan se et kort øyeblikk.
Vi må finne minnene til noen som var i i makkinernes krigsfjell.
Hva for noe?
Deres kamphovedkvarter.
Det er der jeg tror de har tingen jeg må lære om.
Vi finner svarene vi søker i krigsfjellet.
Det er mange unuer. Vi får starte.
For en flott dag.
Der er du!
-Kiyoko, du må til villaen. -Krigsbottoene kan være overalt.
De vil aldri finne meg.
Bare tulla. De er seriøst her nå.
Takk for ditt samarbeid.
Jeg hørte dem komme.
Så bråkete.
Vi beskytter deg.
Vennligst vent.
Det var ganske bra, ikke sant?
Det ligner en skanner.
Det må være slik de fant Kiyoko.
Går det bra?
Chizu har rett. Jeg skulle aldri tatt deg med ut.
Tuller du?
Krigsbottoene er like farlige som risballer.
Kom, vi drar til Gen.
Du lar meg aldri gjøre noe gøy.
Vi var jo nettopp i spillehallen.
Ja, men aldri de siste tre minuttene.
Du blir med hjem nå, lillesøster.
Alt jeg finner, er ødeleggelse.
Her.
Usagi, dette er merket til en unukriger.
De kjempet mot makkinerne.
De kan ha vært i rigsfjellet.
-Se etter dette emblemet. -Jeg skjønner.
Kom igjen.
Jeg tror jeg så det. Gjennom portalen, noe som lignet et fjell.
Vi må finne flere krigere.
Ja, men det blir vanskeligere.
Trådene våre blir tynne.
Vi har snart ikke mer tid.
Vi må skynde oss.
Slapp av.
Selv om jeg aldri har gjort det, betyr ikke det at jeg ikke kan det.
Jo, det er akkurat hva det betyr.
Det går fint.
Jeg vet du ikke liker deg her,
men jeg slipper deg ikke av syne.
-Vi må være forsiktige. -Jeg er kjempeforsiktig.
Uenig.
Jeg vil heller ikke at krigsbottoene skal finne meg.
Jeg og de andre biomekkene skal danne en Mega Biomekk,
og jeg vil ikke bli en gigantisk krigsmaskin.
Ekkelt!
Du må ikke.
Jeg vokste opp som ninja, og jeg endret meg.
Jeg skulle vært en svær fyr som knuser ting,
og jeg er det, men jeg liker også å lage mat.
Jeg vet ikke om jeg kan gjøre noe annet.
Kanskje jeg bare er en krigsmaskin.
Nei. Du kan være hva du vil.
Så klart!
Men du ville blitt en utrolig krigsmaskin.
Kanskje det er det eneste jeg kan.
Kitsy!
Jeg er lei for det.
Det går bra.
Kanskje Kiyoko kan ligge lavt en stund på gården til tante.
Om biomekkene assimilerer henne, blir hun skummel.
Nei, hun er fortsatt Kiyoko!
-Helt sikker? -Vi er snart tomme for treningsdukker.
Jeg visste det. Dere er redde for meg. Dere tror jeg er et monster!
Kanskje dere har rett.
-Vent, Kiyoko! -Nei.
Kanskje jeg bare er flink til å ødelegge ting,
men jeg kan beskytte vennene mine.
Hallo.
Jeg må velge de rette tingene å ødelegge.
Velkommen til din personlighetskalibrering.
Velkommen til at jeg banker dere.
Tror dere at dere kan ta meg?
Bare prøv.
Uautoriserte personlighetstrekk oppdaget.
Starter kalibrering.
Biomekk Én bekreftet.
Takk for hjelpen. Vennligst dann Mega Biomekk.
Takk for ditt samarbeid.
Kiyoko!
Nei.
-Hun er på vei mot tempelet. -Kom igjen!
Perfekt!
Jeg må nappe dere ut snart.
Får jeg dere ikke ut i tide, smelter kroppene som smør.
Jeg tror jeg nevnte det.
Jeg nevner det uansett nå.
Ja, tiden er snart ute. Jeg finner ikke en annen kriger.
Vi var veldig få.
Vi var
et fredelig folk.
Vent, holder den unuen noe?
Denne kjempet hardt.
For svak til å ta kontakt.
Tiden er ute.
Vi må dra.
Nei, la oss prøve. Sammen.
Kom igjen.
Det var de, ikke sant?
Ja, den tingen!
Greit, jeg trekker dem ut.
Hallo.
En uvelkommen komplikasjon.
Tetsujin burde trekke oss ut nå.
Det er ikke bra.
Å nei!
Det er for sent!
Uten trådene kan vi ikke trekkes ut.
Det er ingen kobling som åndeenergien vår kan reise i.
Jojoen min.
Kanskje…
Kom igjen, jojo, hjelp meg.
Går ikke dette, lat som jeg sa noen kule siste ord.
Hallo, vingeløse nek.
Passer det dårlig?
Gjør klar kanonen.
Og noen må banke den kaninen!
Kiyoko,
det har vært moro å passe på deg.
Jeg ville ikke ha endret på noe.
Jeg har lært hvordan det føles å ha en familie.
Hva gjør du, Kitsune?
Det er ikke Kiyoko lenger.
Fingersmell.
Fingersmell! Bang.
Hva skjer med Kitsune?
Jeg tror vi har en Mega Biomekk på vår side.
Hei, krigsbotto.
Vi fornemmer en uautorisert personlighet.
Det stemmer.
-Hun er min nye bestevenn. -Jeg liker henne.
Lot du de andre biomekkene assimilere deg med vilje?
Ja, jeg visste jeg kunne ta kontrollen.
Det tok bare litt tid.
Hvordan visste du det?
Fordi jeg visste at du kunne klare det,
og jeg er som deg.
Aktiver kanonen!
La lysets tyranni ta slutt.
Clavisen har vunnet.
Portalen åpner seg.
Hva er det?
Slutten på alt du har kjært.
Tekst: Veronika Mathisen