Red Soxi igrajo proti Yankeejem. –Čista petka.
Gospod Locke
Policija. –Tu I. M. Fletcher. Kličem z naslova Union Park 5.
Ja, in? –V pritličju je umorjena ženska.
Kakšna ženska? –Umorjena.
Poklicali ste administracijo, to je številka za sestanke in podobno.
Samo vljuden želim biti.
Umor je, pokličite številko za klic v sili.
Nujna pomoč tu nekako ni več potrebna.
To ni oddelek za umore.
Lahko sporočite kolegom? Naslov je Union Park 4.
Radi imajo umore, zanimalo jih bo.
Ste vi Fletcher? –Ja.
Inšpektor Monroe.
Inšpektor? Kot s Scotland Yarda?
To je Griz. –Pozdravljeni, g. Fletcher.
Tako me kliče mama.
Kar Fletch mi recite. –Ste vi jedli sadje?
Hruško sem pojedel. Kako ste vedeli? –Ena zelo očitno manjka.
Griz, preveri vhodna vrata. –Takoj.
Kako vam je ime? –I. M. Fletcher.
Jaz sem pa Monroe.
Polno ime, prosim.
Irwin Maurice Fletcher.
Zehal sem. Fotograf ni hotel narediti še ene fotografije, veste.
S čim ste jo udarili? –Z ničemer.
Je stanovanje vaše? –Za nekaj tednov sem ga najel.
Lastnik je Owen Tasserly.
Kakšno razkošje za eno osebo.
Ne mislite, da sem svinjsko bogat, ker nisem.
Je pa moja partnerica. Ona je vse uredila.
Kje pa je? –V Rimu. Pravkar sem priletel od tam.
Na vhodnih vratih sta zaskočna ključavnica in zapah.
Nikjer ni sledi obutve ali vloma.
Bravo, Griz. Vzemite si odmor.
Kako je ime vaši partnerici? –Andy. Angela.
Andy Angela. Zapiši, Griz.
Angela de Grassi. –Ste ubili tudi njo?
Naj vas spomnim, da sem sam poklical policijo in počakal, da ste prišli.
Ste veliko popili? –Od prvega piva pri 12 letih? Ja.
Izvolite, Griz. –Nisem vaša natakarica.
Vem, ampak morda bi želeli moje prstne odtise.
Vidite? Sodelujem.
Ej, ti. Oprosti, ne poznam te. To gre med dokaze.
Potrebujete odejo?
Veš kaj, Griz? Kar ti izprašaj g. Fletcherja.
Me bo izprašala vajenka? –Dajmo, Griz.
Dajmo, Griz. –Prav.
G. Fletcher, ste poznali žrtev, Laurel Goodwin?
Ne smeš izdati imena žrtve. –Ona izprašuje.
Nikoli je nisem spoznal. Vsaj ne žive.
Let iz Rima? –Alitalia. Pristal je ob 20.46.
Policijo ste poklicali šele ob 23.09.
Ustavil sem se še v restavraciji Warren.
Lahko to dokažete? Imate račun? –Plačal sem v gotovini.
Zaposlitev? –Svobodni novinar sem.
Potujem po Evropi in pišem o umetnosti.
G. Tasserly ima imenitno zbirko. –Res je.
Paul Klee in Degasov konj, pri akvariju je Warhol.
Imam teorijo. Mislim, da je žrtev tatu umetnin zalotila pri delu.
Tat se je prestrašil, jo mahnil po glavi in zbežal.
Ne bodite amaterski detektiv.
Svoj čas sem bil ugleden raziskovalni novinar.
Lahko vam pomagam.
V šoli sem igral trobento, a Milesu Davisu ne dajem nasvetov.
Utihnite in spregovorite. –Ta ukaza sta si nasprotujoča.
Zakaj ste v Bostonu?
Zbiram podatke za biografijo Edgarja Arthurja Tharpa ml.
Kavbojski slikar.
Ga poznate? –Remington mi je ljubši.
Jasno.
Nadaljuj, Griz. –Kje sem že ostala?
Oprostite, stopala g. Fletcherja odvračajo mojo pozornost.
Stopala stremijo po svobodi. Vidim, da je vama čevljarski lobi opral možgane.
G. Fletcher, če ste ubili to žensko, bova zelo vesela, če priznate.
Doma imam dojenčka. Veste, kako je to?
Rad bi se malo naspal.
Saj veste, da obstaja očetovski dopust, ne?
Kot novinar vandrate po Evropi.
Se od tega res da živeti? –In to ne slabo.
Nimate nobenih dodatnih dohodkov iz naslova manj častnega početja?
Nižje od člankov za brezplačnike se ne spuščam.
Imate kam iti? Stanovanje bomo preiskovali 24 ur.
Tu mi je čisto všeč.
Mi res ničesar ne prikrivate?
Dajte no, inšpektor. Odprta knjiga sem.
DrSi predstavlja Priznaj, Fletch
PRED MESECEM DNI
RIM
G. Fletcher? –Ja.
Pozdravljeni, gdč. de Grassi.
Kaj želite, gospod?
Boste vi plačali?
Negroni, prosim.
Še enega, gospa? –Ne, hvala.
Kako se drži grof Clementi de Grassi?
Moj oče je dobro,
a ne vem, zakaj je najel vas, da najdete njegove ukradene umetnine.
Kdo sploh ste? –Svobodni novinar.
Vašemu očetu je bil všeč moj članek o kraji umetnin v Bruslju,
ki je policiji pomagal rešiti primer.
Lepo, vendar niste detektiv.
Ne, sem pa bil ugleden preiskovalni novinar.
Tega ne počnem več. –Zakaj ne?
Ta poklic je digitalna doba povsem razvrednotila. Kot npr. predsedniškega.
V času kraje me ni bilo v očetovi vili,
zato nimam nobenih novih podatkov. –Nič hudega, jaz jih imam.
Res? Povejte.
Bostonski trgovec z umetninami Ronald Horan
je prodal dve sliki iz vaše zbirke,
Bellinija in Perugina. –Res? Kako je prišel do njiju?
Pojma nimam. Morda sploh ne ve, da sta bili ukradeni.
Ima tudi preostalih sedem ukradenih slik? –Mogoče.
Picasso je ocenjen na 20 milijonov dolarjev.
To se komaj splača ukrasti. Grazie.
Premislila sem si. Še enega bom.
Takoj, gospa. –Hvala.
Kaj nameravate zdaj?
Obiskal bom g. Horana,
da vidim, ali je povezan z Rimom ali črnim trgom.
Kako vam lahko pomagam, g. Fletcher?
Ni treba, da ste tako uradni. –Kako pa naj vam rečem?
Prijatelji mi pravijo…
Fletch!
Rad bi plaval v tvojih očeh
kot v …
poscanem morju.
Poscanem?
Ne, v prostranem morju.
Moj italijanski zelo dober.
Ne in ne. –Moj italijanski zelo dober.
Kaj veš o Ronaldu Horanu?
Na Facebooku piše, da poučuje umetnostno zgodovino na Harvardu,
je član elitnega jahtnega kluba in obožuje elektronsko plesno glasbo.
Leta 2015 so mu vdrli v galerijo in ukradli nekaj slik impresionistov.
Nič sumljivega nisem odkril.
Včasih se sprašujem, ali je očetova nova žena,
ki se je oklicala za grofico de Grassi, nekako povezana z vsem tem.
Ne zaupam ji. Vem, da se je poročila le zaradi denarja.
Ne bodi tako cinična.
Morda se je poročila iz ljubezni. Do denarja.
Kako si pristal v Evropi? Zaradi kakšne ženske?
Zaradi dveh. Bivši ženi sta hoteli, da se malo umaknem.
10.000 km se mi je zdelo dovolj daleč.
Kako to, da si bil dvakrat poročen?
Ženske me hitro vzljubijo.
Tudi jaz se hitro zaljubim, a vedno v napačnega.
Kako to misliš? –Zaljubila sem se že v poročene moške,
patološke lažnivce, dva preprodajalca mamil in piromana.
Zagotavljam ti, da nisem vse to.
Tvoja lakota povzroča prometne zamaške. –Ne govori več italijansko.
Ni pomembno.
Dobro.
Rad bi govoril z go. Angelo de Grassi. –Se je mojemu očetu kaj zgodilo?
Žal res. Ugrabili so ga.
Vemo samo, da so ga trije oboroženi moški strpali v avto in oddrveli.
V avtu so prdeli?
So mu kaj storili? –Mislimo, da ne.
Ni vam treba govoriti angleško, odlično znam italijansko.
Javnost še nič ne ve.
Je bila tam tudi grofica? –Ne, na obisku pri bratu v Milanu je.
Ugrabitelji imajo zahteve.
Plačala bom, kar hočejo. –Nočejo denarja.
temveč sliko iz grofove zbirke.
Picassa.
Tipično italijansko.
DANES
Ne morem spati, Fletch.
Pogrešam te. –Jaz pa tebe.
Ljudi slišim.
Pokliči agencijo, pri kateri si najela Tasserlyjevo vrstno hišo.
Je z njo kaj narobe? –Recimo.
V pritličju sem našel mrtvo žensko. –Kaj?
Koga? Kdo jo je ubil?
Menda je Laurel Goodwin.
Ne vem, kdo jo je ubil, ampak tu je kriminalist,
ki na vse pretege misli, da sem bil jaz.
Le zakaj bi to mislil? –To še ugotavljam.
Ne vmešavaj se, prav?
Ugotoviti morava, ali je Picasso pri Horanu.
Rešiti morava mojega očeta. –Saj ga bova.
So ti na banki povišali limit? –Seveda.
Grofica hodi po Rimu in vsem razlaga,
da ji je moj oče zapustil vse. Kot da je že mrtev.
Zakaj preprosto ne prideš sem?
Tako bova lahko skupaj, medtem ko rešujem to s Horanom
in to drugo zadevo.
Rada bi bila s tabo, ampak moj oče je izginil.
Zdaj je pa še tebe doletela ta katastrofa.
Še bolj je doletela Laurel Goodwin.
Sem dobil Julia?
Fletcher tu. Kličem glede kombija,
ki ga prodajate na OnlyVans. –Morris.
V redu, se vidiva popoldne. Hvala.
Kar spi.
Kar tu me spustite ven. –Kaj? Tu ne morem ustaviti.
Prav. Kam lahko bruhnem?
Čista petka! –Crkni!
Zaboga!
Kje pa sva?
Čista petka.
HORANOVA GALERIJA
Ja? –Ralph Locke. Prišel sem do …
Tukaj sem.
Gospod Horan.
Lepo, da vas končno spoznam, g. Locke.
Kar Ralph mi recite.
Brez zamere, ne rokujem se.
Od pandemije? –Od zaslonov na dotik.
Že 20 let nisem bil prehlajen. Sedite.
Očitno pomaga. Zanimivo glasbo poslušate.
Požene kri po žilah in spravi srce na visoke obrate.
Zato torej zveni kot merilec utripa.
Žal nimam veliko časa. Poučujem na poletni šoli na Harvardu.
Nič hudega.
Portret ženske s krznenim ovratnikom.
V tem primeru Picassove žene Olge.
Olgo je večkrat portretiral.
Ko ste mi pisali glede te slike, sem dvomil, ali res obstaja.
Vendar obstaja. In našel sem lastnika.
Jo je pripravljen prodati? –Pripravljen je razmisliti.
Kdo pa je? –Ne želi se razkriti, a živi v New Yorku.
Sliko lahko dobim do sobote, morda celo že v petek.
Sijajno.
Pogovoriti se morava tudi o denarju. Večino svojih strank poznam že leta.
Banka Lloyds na Kanarskih otokih lahko razblini vse vaše dvome.
Kot da sva stara znanca.
To je standardna pogodba za moje usluge. Izvolite.
Opravljeno.
Ta gre sem.
Seveda.
Lepo zbirko impresionistov imate.
Pred-, post- in neo-. Same imenitne predpone.
Pred leti so me oropali, zato tu ne hranim nič vrednega. Reprodukcije so.
Kot moji otroci.
Jadrate? –Ne.
Ne maram obutve, sploh pa ne ladijske. So čevlji ali copati? Naj se že odločijo.
Je to model vaše jadrnice? –Priznam, da je res.
Prava lepotica je. –Hvala.
Upam, da se kmalu vidiva. –Enako.
Vsi otipavajo mojo jadrnico.
No, pa dajmo.
Tisoč dvesto dolarjev. –Prav.
Samo pazi se čebel, štekaš? Ljubica je zdaj tvoja.
Andy, me še vedno pogrešaš?
Neskončno, ljubezen moja. Veš, kaj sem odkrila?
Grofičin brat je bil v zaporu.
Tat je. Stavim, da je zanjo ukradel slike.
Vem, da grofice ne maraš, ampak meni se je zdela prijetna.
Kje si? –V kombiju, ki ga bom dal prebarvati.
Horan pravi, da lahko dobi Picassa.
Moraš ga dobiti. To je edino upanje za mojega očeta.
Italijanska policija se gotovo brez premora posveča primeru.
Ali vsaj z ne preveč premori. –Veš, kje je slika?
Horan v galeriji nima nobenih umetnin,
zato bom nekaj dni opazoval njegovo hišo, da bom videl, ali bo šel iskat Picassa.
To sliko moraš ukrasti nazaj.
Če ti uspe, pa tudi druge.
Mogoče bi si moral priskrbeti pištolo.
Saj poznaš kriminalce.
Pozneje te pokličem. –Kaj? Fletch!
Kaj počneta?
Nič. –Kje imata dovolilnico?
Saj sem vedel. Neverjetno, ne?
Šel bom. Razen če sem aretiran.
Potem bom prisluhnil navodilom, ker vsi vemo, kam to vodi.
Ne, ne. Narobe smo se razumeli.
Mike Wahlberg sem, Mikey Mike. Biro za urbane talente leta, BUTL.
Butl? –Ja, vem. Ime je še v delovni fazi.
Naša misija je odkriti in predstaviti mlade bostonske ulične umetnike.
A kdo bo tu videl vajine umetnine?
Moja teta hodi tu v službo. –Pomagal vama bom.
Vidita tisti kombi? Celega lahko poslikata.
Ko se bom vozil, bodo vsi videli vajino umetnino.
Zveni sumljivo.
Razumem, da morda ne zaupata belcu, ki vozi kombi brez oznak
in na ulici nagovarja mlade, ampak poslušajta.
Dam vama 300 dolarjev.
Zdaj ni nič manj sumljivo.
To je za material in delo.
Nama zaupate? –Saj sta vendar umetnika.
Če ne izkoristita kombija za mobilno platno, si delata medvedjo uslugo.
Povedali ste kup traparij, ampak velja.
Odlično. Vrnem se čez dva dneva in želim, da je kombi povsem poslikan.
Ne pozabita na podpis, da bodo vedeli, kdo je avtor.
Prav. Kako vam je že ime?
Kaj pa sem rekel? –Naju sprašujete?
Dajta si duška!
Čista petka, prijatelj.
Mater!
Za popenit! Oprostite.
Ni razbit. –Dobro za vas.
Pravkar je bil na servisu. Živjo. –Zdravo.
Vi živite v Ownovem stanovanju? –Ja, Fletch sem.
Eve. –Zdravo, Eve.
Ste jo vi ubili? –Ne. Vi?
Ne. –Jo je Owen?
Kdo ve. Veliko punc ga obišče, a običajno odidejo žive.
Kaj mi še lahko poveste o Ownu? –Vas zanima več o njem?
Seveda. –Ali kdaj kaj …
Pokadite? –Kdaj pa kdaj. –Pridite na obisk.
Zraven živim. –Policija me sumi,
da sem zakrivil umor. Kako veste, da vas ne bom zadavil?
Kako ste poredni!
Pridite, gospod Bostonski davitelj.
Zamešala sem kontaktne leče. –No, pa dajmo.
Pa smo doma.
Spet imam elektriko. Očitno ček ni bil zavrnjen. Krasno.
Mignon, si pripravljena? Čas je za večerjo. Gosta imava.
Še dobro, da sem pospravila. Upam, da vam je všeč glasba.
Kaj pa vaši ključi? –Sestradana sem. Nekaj bom pogrela.
Ste lačni? –Ne, včeraj sem jedel.
Juha s cmočki.
Kdo je ta Owen? S čim se preživlja?
Iz premožne družine je, zato ne hodi v službo,
se je pa lotil številnih zadev.
Tu si torej.
Nekaj časa je hotel biti igralec, ampak ni znal igrati,
zato je odprl restavracijo, ki pa je propadla še pred odprtjem.
Nato je financiral hotel, ki se ni odprl, zdaj je pa trgovec z umetninami.
Kar veliko veste o njem.
Res je. Mignon! –Ojoj.
Veliko za tako majhnega psa.
Ko je lačna, se polula. –Jaz tudi.
Owen gre pogosto v Evropo. Takrat hranim njegove ribice.
Vse so poimenovane po umetnikih:
Picasso, Rothko, Frida Kahlo.
Prijatelja sva. Nočem ga kritizirati, ampak res je strašno ošaben.
Mignon, bi piščančka?
Bi piščančka?
V vrstni hiši je več stanovanj. Jaz tu živim najdlje,
dlje od bogatunov zgoraj, ki ne marajo živali v hiši.
Mignon lahko obdržim, a ne smem pripeljati novega psa, ko pogine.
Ampak sem jih prinesla okrog, to je že moja tretja Mignon.
Ko pogine, kupim novega psa, ki je videti enako.
Mislijo, da imam 25 let starega psa, ker bogati pač nimajo pojma.
Ne vem, kaj se zgodi z ljudmi, ko dobijo kup denarja …
Ruta se je začela smoditi. –Hvala.
Lani sem bila veliko z Ownom, ko ga je zapustila žena.
Postala sem njegova kvazipsihoterapevtka. Tu sva se zakadila in se mi je izjokal.
Prestala sem ločitev. Tako sem dobila to stanovanje.
No, v resnici se nisem ločila.
Mož je umrl na stranišču, ampak to nikogar ne zanima.
Prav zares, da ne.
Je Owen torej ločen? –Uradno ne.
Njegova bivša, Tatiana, komplicira.
Nočem je kritizirati, ampak res je naravnost priskutna.
Pravi, da je vplivnica, svetovalka za življenjski slog. Kaj je to?
Ne bi vedel. –Owen je financiral njen posel,
ona pa ga hoče odžagati in mu vzeti njunega otroka.
Owen je dober oče. Tatiana je pa resnično, resnično …
Previdno.
Resnično bedna.
Opala. –Nesreča nikoli ne počiva.
Priznam, Tatiana je seksi. Če padaš na take ženske.
Ampak do Owna je zelo zlobna.
Nekateri so čudni in imajo radi, da pometajo z njimi.
Močno sem se urezala. –Ja.
Pritisnite na rano. –Sploh nisem čutila.
Povijte rano.
No, to je Ownova zgodba. To sicer ni vse, a nočem izdati njegovega zaupanja.
Povsem razumem.
Veliko popiva.
Trde droge. Sploh ne bom omenjala, katere.
Percocet, oksikodon, ekstazi.
Droge niso rešitev. –Ne. Očitno vam ni vseeno zanj.
Kaj? To je osebna stvar. –Stvar navade, veliko sprašujem.
Bil sem preiskovalni novinar. –Nisem zaljubljena vanj.
Saj nisem trdil, da ste. –Res ne?
Zdelo se mi je, da ste.
Mignon, tace ven iz ponve.
To bo prava ponev.
Boste res to jedli? –Ja.
Tistega kosa raje ne. –Res je. Krvav je.
Se opravičujem.
Owen ni ubil tiste punce, ampak bo na seznamu osumljencev.
Zakaj bi bil?
Pred nekaj meseci so ga aretirali.
Tega vam verjetno ne bi smela razlagati. –Kaj se je zgodilo?
Torej …
Spet gori. –Saj bo nehalo.
V tretjem nadstropju živi bankir, ki je tečen kot driska.
Z Ownom sta se malce sprla. –In zakaj so aretirali le Owna?
Sem mar na kongresnem zaslišanju ali kaj?
Skoraj. –Owen je dober človek.
Nisem zaljubljena vanj. Bi juho s cmočki?
Z veseljem bi kaj prigriznil, ampak zdaj res moram iti.
Če boste izvedeli še kaj o umoru, me obvestite, prav?
Seveda, Fletch. –Dobro. Adijo, Mignon.
Ne že spet. Mar dela na baterije?
Tiho, Mignon.
Vse je v redu.
Mignon!
Se vidiva, Fletch.
Društvo PETA tega ne podpira.
Svinje temperaturo uravnavajo skozi kožo, zato se valjajo po blatu in mlakah.
Tako se v vročini ohladijo. Imajo malo znojnic
in se ne hladijo s potenjem kot ljudje.
Torej ni pošteno reči, da kdo švica kot svinja?
Izraz pravzaprav izvira iz metalurgije …
Zanimivo.
Dober večer, inšpektor.
Kaj pa vi v Back Bayu, g. Fletcher?
V avtu rad poslušam podkaste.
Tu imam enega o pujsih. Ste vedeli, da se ne potijo?
In da imajo najdaljše orgazme od vseh sesalcev?
Prosim, stopite iz avta.
Ampak samo za dve do tri žalitve. Največ štiri.
Lep avto za takega reveža.
Prva.
Nihče iz restavracije Warren se vas ne spomni.
Tudi jaz se ne spomnim njih. –Greva na postajo, nekaj vprašanj imam.
Z veseljem, a sem dogovorjen za večerjo z direktorjem fundacije Tharp.
Lahko greste prostovoljno ali pa vas bom aretiral.
Že razumem. Mojo pomoč želite. Prav. Kako ste me našli?
Tudi policija ima svoje skrivnosti. –Presnete svoboščine, a?
Zdravo, Griz. –Zdravo.
Ste me pogrešali? –Ne.
Bi se dalo zmeniti za kavico? Ubijal bi za macchiato. Pa ne dobesedno.
GLAVNA POLICIJSKA POSTAJA
Lepa vožnja. Štiri zvezdice, klop je umazana.
Nas kdo spremlja v živo?
Slišati morajo to o svinjskih orgazmih. –O čem?
Ne spodbujaj ga.
Pobrskajte po spletu. Ne boste razočarani.
Kaj vemo o žrtvi? –Kot da vama bova kaj povedala.
Bila je iz Worcestra, tu je živela z dvema sostanovalkama
in delala kot baristka v kavarni. –Očitno vam bova.
Ustvarjala si je kariero v umetniških krogih.
Zanimiva povezava.
Očitno mi hoče nekdo nekaj podtakniti
ali pa se mi želi maščevati kdo od starih znancev.
Vas mar kdo sovraži?
Razen Griz.
Kar nekaj pomembnežev sem spravil v ječo,
ko sem bil priznan novinar News Tribuna v Los Angelesu.
Preveril sem vašo kartoteko. –In?
Obtožba zaradi nekritih čekov, dve zaradi žalitve sodišča,
več obtožb zaradi neplačevanja preživnine.
Čisto vse obtožbe so pretežno umaknili.
Sumljiv tič ste, g. Fletcher. –Ampak tudi ljubek.
Dajta, no. Sploh še nismo prišli do vseh pomembnih podatkov.
Ste se sploh že pogovorili s sosedo, Eve?
O g. Tasserlyju ima kaj povedati.
Ko sem Eve pokazal sliko Goodwinove, je rekla, da jo je videla na noč umora.
V družbi človeka, ki ustreza vašemu opisu. –Takemu džankiju ni za verjeti.
Na steklenici vina smo našli vaše odtise. –In?
Morilno orodje je.
Na njej so tudi sledi las in krvi umorjene mladenke.
Steklenica je stala na kartici z dobrodošlico zame.
Nastavljena je bila, da bi jo prijel.
Kateri kartici?
Pozabil sem vam jo dati. Tu jo imam.
Zadrževanje dokazov. Niti najmanj sumljivo.
"Gospod Locke?"
Ralph Locke je moje umetniško ime. –Zveni izmišljeno.
Umetniško ime je.
"Uživajte."
Odnesite to forenzikom, Griz. Le brž.
Ferberjeva metoda? Ste zato utrujeni?
Ja, res poskušava s to metodo.
Nisem vedel, da se lahko živo bitje toliko dere.
Ko se bo Charlie znal sam pomiriti, bo ves trud poplačan.
Prav ima. Ampak morate biti vztrajni.
Otresli ste se policije in najeli hiter avto,
vaši odtisi so na morilnem orožju,
žrtev je bila v družbi možaka, ki ustreza vašemu opisu.
Lahko bi vas aretiral. –Ga mar ne boste?
Komu se da pobijati z birokracijo?
Če ste bili vi, Irwin, vas bom ujel.
Ni mi všeč, da mi tako pravite.
Hudo, pujsi imajo noro dolge orgazme!
Mater!
Prišel sem … –Ne. Ja.
V redu. Adijo.
Prišel sem do Franka Jaffe.
Na sestanek? –Recite mu, da je prišel Fletch.
Je to ime ali priimek? –Samo Fletch.
Samo Fletch? Kul.
Larry, si ti spustil noter tega klinca? –Živjo, Frank. Hvala.
"Rjavi cunami." Eksplozija greznice.
Bistro. Je to že videla komisija za pulitzerja?
Odjebi. Še kar si mi dolžen denar. –Kaj? Ni res.
Ja, pa je. –Za kaj?
Na račun časnika si naročil kup oslarij in potem spizdil.
Najel si klinčevo kočijo. –Pazi na jezik.
Vrnil sem ti. –Nisi.
Opravičil sem se, ker ti nisem vrnil. –Nisi.
Nameraval sem se. Kje pa so vsi? –Še vedno delajo od doma.
Prekleti mehkužci. Tu je zdaj kot v samostanu.
Milenijci so čisto preveč spoštljivi. Tu mi gre vse pošteno na jetra.
Nimaš nikogar iz Los Angelesa? –Samo Peta.
Živjo, Pete!
Zdravo, Fletch.
Zaboga.
Tudi njega sovražim. –Pravi sonček.
Kaj bi rad? –Se lahko pogovoriva v pisarni?
Steklene stene ima, še po jajcih se ne morem čohati. Greva v mojo pravo pisarno.
Snemi to čepico, sicer ti bodo odtrgali glavo.
Kaj te je pripeljalo v Boston? Če iščeš delo pri časniku, si debil.
Bi mi pa koristil.
Novinarstvo sem opustil. –Dobro zate.
Mogoče veš, ali imajo razkošna vozila za najem vgrajen GPS-sledilnik?
Ja, če bi jih kdo ukradel. Zakaj?
Policija mi sledi.
Upam, da je resno. Potrebujem udarno zgodbo.
Takoj ko sem prišel sem, so me obtožili umora.
Kaj? Tiste punce na South Endu? –Natanko tiste.
Poznaš inšpektorja Morrisa Monroeja? Prepričan je, da sem kriv.
Res? Brihten možak. Njegov oče je bil policist. Iz Dorchestra je.
Pravijo mu Počasni Monroe,
ker primere rešuje sto let, a jih veliko uspešno reši.
Bi lahko izkoristil svoje zveze? Iščem policijsko poročilo o neki osebi.
Ni šans, Fletch. Preveč zahtevaš.
Joj, če bi Daphne izvedela,
kako si pred leti v tisti shrambi natepaval Claro Snow.
Sploh glede na današnje razmere. Bil si njen šef.
Prvič, ni bilo v shrambi, ampak v fotokopirnici.
Poleg tega je bilo natepavanje vzajemno.
Me res misliš izsiljevati? –Recimo.
Saj ne bi. –Najbrž res.
Je pa res, da me še vedno preiskujejo zaradi umora.
Poročilo o kom? –O Ownu Tasserlyju. Zapiši si, pijandura.
Pred časom so ga aretirali. Ne vem, zaradi česa, a mislim, da je on morilec.
Potrudil se bom. –Hvala.
Če si jo vseeno ubil ti, naredi, kar se spodobi. Daj mi ekskluzivni intervju.
Skoraj lepo te je bilo spet videti. –Hvala, da se nisi sezul.
Sem dobil Tatiano Tasserly?
Frank Jaffe, urednik za življenjski slog pri Boston Sentinelu.
Razmišljamo o članku
o vodilnih svetovalcih za življenjski slog v Bostonu. Vi ste na vrhu seznama.
Ja, vem.
Čudovito, z veseljem.
Rada bi, da prostor govori zgodbo. Oprema predstavlja literarne like.
Rada bi se počutila sredi pogovora.
Med neživimi predmeti. Genialno. In kaj je to?
Ta veja v vazi. Kako ste se tega domislili?
Veje videvam samo na drevesih. –Ja, saj vem.
To pritegne pogled k tej prečudoviti mizi,
ki sem jo dobila iz kubanskega samostana.
Noro. Kubanske nune so gotovo zelo ponosne.
Čeprav nimajo več jedilne mize.
Vsi kosi moje opreme nekaj razodevajo.
Ta beseda mi je všeč.
Kaj že pomeni? –Razodevati?
Ko predmet razodeva nekaj odetega. –Aha.
Torej, kar je odeto … Ne, čakajte.
Dodeva nekaj o nas samih.
Noro. Hvala. Mislim, da imam udarno frazo.
Ogromno ljudi je ujetih v enoličnosti.
Rada bi jih obdala s čudovitimi stvarmi, oblačili in hrano.
Pa tisti, ki si ni morejo privoščiti lepega?
Najhujši so.
No ja …
Trenutno živite ločeno od moža Owna. –Tako je.
Je še vedno solastnik Chez Aesthetice?
Po najini harmonični razdružitvi se je sklenil umakniti iz podjetja.
Gotovo ste že slišali za tragedijo v njegovi vrstni hiši.
Tista umorjena ženska, ježeš. Zgodbo podrobno spremljamo.
Oba sva bila seveda zelo pretresena.
Owen je trenutno v Evropi. –A tako.
Vedno iščem nove načine za vzbujanje čutov.
Seveda. Se lahko še malo vrneva?
V pisarni bom glavna faca,
če bi mi dali kakšen namig, kdo bi lahko zagrešil umor.
Žal vam pri tem ne morem pomagati.
Owen je neodgovoren. Veliko ljudi ima hišne ključe.
Čistilka, trener, zadeta soseda, ki mu hodi hranit ribe, in kdo ve kdo še.
Zakaj preprosto ne zamenja ključavnice? –Milijonkrat sem mu že rekla.
Včasih je pravi bumbar.
Vesela sem, da ste prišli. Velika oboževalka sem.
Grofica: hotel Copley ob 15. uri
Bi še vode? –Vaš negroni.
Olive. –Hvala.
Hvala.
Kako lepo je tu.
Zamujaš, Fletch.
Vam lahko kaj prinesem?
Vodko gimlet, prosim. Osebje ste naravnost očarali.
Nehaj s svojimi ameriškimi flancami.
Resnico hočem. Kje so moje slike?
Mislil sem, da so grofove.
Grof je mrtev.
Kako to veste?
Ker čutim bolečino v srcu.
Z Angelo mislita, da sem bila s svojim Mentijem,
s svojim pequeno javalijem, samo zaradi denarja, toda to je laž.
Pequeno javali?
Po portugalsko to pomeni mali merjasec.
Sem napol Brazilka, napol Italijanka in napol Francozinja.
A tako.
In kaj grofica počnejo v tem zelo dragem bostonskem hotelu? Hvala.
Prišla sem te ustavit. Vem, da me hočeta z Angelo oropati mojih slik.
Priznaj, Fletch.
Kako naj vem, da slik niste odnesli vi?
Ali naročili ugrabitve ali umora grofa?
Mentija sem ljubila. Nikoli mu ne bi storila nič žalega.
Nisem ukradla slik.
Če bom koga umorila, bom tebe.
Zdaj pa pridi z mano v mojo sobo. Nekaj ti moram pokazati.
Nič ne bo, vaše visočanstvo.
Prav, bom šla pa iskat in prinesla dol. Naroči mi še eno pijačo.
Hvala.
Dobro.
Živjo, Morris. Malo sem se oglasil.
Nisem mogla … Kar prišel je sem.
V tem uživate, kajne? –Izjemno.
Izpolnjuje me. Danes nimate varstva?
Žena je šla k zdravniku, varuška je pa zadržana.
Njen pes za čustveno oporo praznuje. –Res? Poslal mu bom darilo.
Ste prišli priznat? –Ne, imam pa nekaj zamisli glede primera.
Primera ne preiskujemo skupaj, Irwin.
Samo prisluhnite mi.
Kaj je zdaj to?
Kaj je? Roke so lahko ves dan gole, kazati prste na nogi je pa greh?
Pogovorimo se o osumljencih. Tatiana Tasserly, Ownova nekdanja žena.
Ki ste jo danes obiskali. –Res je.
Hoče ga potunkati, a ni vedela, da je v tujini.
Zakaj? –Grda ločitev.
Prevzeti hoče skupno podjetje in zahteva skrbništvo nad hčerjo.
Tatiana je bila tisti večer na jogi.
Vinjasa ali bikram?
O tem lahko pozneje. Za umor bi lahko koga najela.
Potem je tu soseda Eve, ki ima ključe Ownove vrstne hiše.
Ko je v tujini, hrani njegove ribe. Priznala mi je, da je zaljubljena vanj.
Temu se reče vplivanje na priče. Prav prosite, da vas aretiram.
Dajte no. Hočete me zunaj, da bom rešil primer, vi pa boste pobrali zasluge.
Je že v redu, poglej kravico.
Očka se mora pomeniti z morilcem.
Samo zato vas še nisem aretiral,
ker me zanima, kako globoko jamo si boste skopali.
Eve ima motiv. Zavrnitev, ljubosumje.
Ampak upam, da ni ona. Všeč mi je. –Kakšno sočutje.
In potem je tu seveda še Tasserly.
Konec koncev je to njegova hiša.
Tistega dne se je ob 17.27 vkrcal na let za Pariz.
Imel je dovolj časa za umor.
Oglednik meni, da je umrla ob 21. uri. –Ogledniki so čudni.
In Tasserlyjev motiv? –Po ločitvi je izgubil glavo.
Sinoči je nekdo vdrl v njegovo hišo.
Ne vem, kdo, sem pa videl brado.
Mogoče se je Tasserly že vrnil. –Da bi vdrl v lastno hišo?
Zločinski veleum. –Kdorkoli je bil, ni hotel, da ga ujamejo.
Je kaj odnesel? –Ne da bi vedel.
Navijate za Lakerse? –Kaj mislite? Pa vi?
Kaj mislite?
Charlie … –Že razumem.
Tudi jaz bi jokal, če bi navijal za Celticse.
Preiskovanec zapušča stavbo.
Počasni Mo, ušel ti bo! –Aretiral te bo na upokojitveni zabavi.
Ne skrbi, Monroe še ni prišel do dna Lincolnovemu umoru.
Nepomembna malenkost si. –Raje rešite kakšen primer.
Samo trenutek. Hvala. Za vami. –Prav.
Ste …
Gremo gor?
Bog ti daj srečo.
FILADELFIJA
Premika se. –Če bo šel čez mejo, hočem vedeti, kam.
Pridete? –Ne.
Krasno.
Presnova kolibrijev je 77-krat hitrejša od človeške.
Že voham nove dietne trende.
Pozdravljeni, g. Horan. Ste prišli na morski piknik?
Samo nekaj grem iskat na jadrnico.
Tudi jaz ne grem, ker sem alergičen na lupinarje.
A tako? Lepo se imej, Marv. –Lahko pa jem koruzo.
V redu, adijo.
JAHTNI KLUB MAYFLOWER
Alergičen sem na lupinarje, veste. Ja, lepo se imejte.
Kar naprej, Jack. Prihrani mi kaj koruze in krompirjeve solate. Samo to lahko jem.
MORSKI PIKNIKI, D. O. O.
Pardon. Samo jaz sem, Ronald.
Vse je v redu. –Zdravo, Ron.
Lahko bežiš, a se ne moreš skriti.
No, lahko se, ampak te bom našla.
Hvala.
Najlepša hvala. Smo Vroče sardine. Kakšen prečudovit dan.
V poletnem vetrcu se mešata vonj morja in denarja.
Zdaj pa pesem Se vidiva na dnu steklenice.
Govori o popivanju. Morda se kdo od zbranih spozna na to.
Imate dovoljenje za vkrcanje?
Imam. Lastnik jadrnice mi je poslal sporočilo, naj grem nekaj preverit.
Nekaj je pozabil na krovu.
A tako. –Ja.
In kdo je lastnik te jadrnice?
Ronald Horan.
Skrbi ga, da je pozabil učne priprave. Ste vedeli, da je profesor?
Kako ne bi. Vsem se hvalisa s tem.
Kdo ste pa vi? –Sydney Blake.
Kenton Alfred, predsednik jahtnega kluba.
Je morda Jefferson Blake vaš oče?
Moj stric je. Neverjetno, a?
Z vašim stricem sva na akademiji ušpičila eno lumparijo.
Na srečanju nekdanjih študentov sva ugrabila paradni voz
in ga zapeljala v vratnico gola.
Bila sva rahlo okajena. –Verjamem.
Ni ga čez zabavo brez posledic za bogate, ne?
Kako je kaj z njim?
Še niste slišali? Stric Jeff je preminil.
Res? Kaj pa se je zgodilo?
Zaplaval je v ladijski vijak. –O, ne.
Kot bi skočil v mesoreznico.
Ljubi Bog! –Voda je bila kot bolonjska omaka.
Lepo se imejte.
Gospod Fletcher.
Morris.
Ste res inšpektor?
Župan mi je podelil ta posebni čin, ko sem rešil primer umora mestne svetnice.
Nekdo jo je v njeni lastni kadi večkrat udaril s cepinom.
Politiki se morajo gotovo veliko umivati.
Pridobili smo posnetke kamere, nameščene na bližnji trgovini.
Kjer imajo karamelo?
Na posnetku se Laurel Goodwin sprehaja z nekom
prav take višine in postave, kot sta vaši.
To ne izključuje Tatiane ali Eve.
Ali da je nekdo najel morilca.
Se vidi obraz?
Nosi vijolično čepico z rumenim logotipom.
Tako kot vi.
Šalite se, kajne? Priznajte, da me nategujete.
G. Fletcher, se spomnite, da bi vas res kdaj nategoval?
Ja, vidim.
Verjetno je čepica Vikingsov iz Minnesote.
Imate kakšno teorijo? –Imam.
Irwin Maurice Fletcher, aretirani ste zaradi umora Laurel Goodwin.
Dajte no, to ni pošteno.
Mi preberete pravice po italijansko?
Trudim se naučiti jezika. –Greva.
GLAVNA POLICIJSKA POSTAJA
Jaz sem, Andy. Vesel sem, da si budna. Potrebujem …
Kaj si?
Potem sem pa res vesel, da si budna.
Povej, česa ne nosiš.
Zelo pohotna si se zbudila.
Kaj? Ne potrebujem razloga, da te kličem. Kar tako sem te poklical,
saj veš, da bi slišal tvoj glas.
In da bi plačala varščino zame.
Je to zaradi avtobusa? Ni bilo mišljeno osebno.
Lahko greste.
Kako se vam lahko odkupim? Imate kovčke?
Lahko me odpeljete na večerjo. –Raje se vržem v Bostonski zaliv.
Pretiravate.
Dajmo, Lakersi.
Poslal sem ti policijsko poročilo, ki si ga iskal. Šifrirano je.
Super. Kakšno je geslo? –Odjebi.
Ne bodi taka rit.
geslo: odjebi
V redu.
Owen Tasserly Orožje: top predmet
motenje miru napad s hudo poškodbo
G. Tasserly je udaril G. Fisherja z bronastim kipom konja, težkim 4 kg
11 šivov toksikološki izvid
Fletch, kako si me lahko včeraj kar tako zapustil?
Grofice de Grassi ni še nihče pustil same za mizo.
Kaj počnete? –Prav si imel, tisti hotel je predrag.
Ne pridem do Mentijevega denarja, vsi računi so zaledeneli.
Zakaj ste prišli sem? –Zakaj bi bila grofica v predragem hotelu,
če je njen skorajšnji sin tu,
v tej veliki lepi vrstni hiši v bližini nakupovalne …
Ne morete ostati tu. –Kaj bi rekel ubogi pokojni Menti,
če bi vedel, da grofica trpi v nekem zanikrnem hotelu?
Ne bi bil vesel.
Kje so moje sobane, Fletch? –Žal mi je,
ampak prišel sem delat. V napoto mi boste.
To pa gotovo. Pazila bom nate, da veš.
Ostanite nocoj, jutri bova poiskala lep hotel srednjega razreda.
Kaj je to srednji razred?
Usedi se, Fletch.
Pokazala ti bom, kar sem ti hotela pokazati že v hotelu,
preden si me pustil samo z računom. To sem našla v vili.
Angeline fotografije.
Si vedel, da je eno leto študirala tu, v Bostonu?
Nikoli mi ni omenila.
Veš, kdo je to? Obrni.
Owen Tasserly. Si vedel, da sta prijatelja?
Mogoče mi je povedala. Andy je poskrbela za vse to.
Fletch, poslušaj grofico.
Angeli ne moreš zaupati. Zakaj je ni tu?
Ker išče svojega očeta, vašega moža.
O, Fletch. Vem, da so to zate slabe novice.
Zdaj mi pa povej, kje je prha.
Se hočete oprhati?
Hočem, da se ti. Zaudarjaš. Jaz bom poskrbela za pijačo.
Grofica, lepo prosim!
V tvojem akvariju sem našla poginulo ribo.
Prav, ji bova prižgala svečko.
Bi lahko, prosim … –Joj, kako zelo sem žalostna.
Moj Menti je mrtev.
Moja chiromante pravi, da so ga ugrabitelji ubili.
Kje so vsa vaša oblačila? In kaj je chiromante?
Kako se že reče? Vedeževalka.
Pravi, da so mojega Mentija strpali v krsto,
jo napolnili z mačkami in ga živega pokopali.
Grozljivo, ne? –Zveni izmišljeno.
Zdaj ni pravi čas za šale. Moj Menti je alergičen.
Pripravim dva negronija? –Lahko.
Pojdi po gin, vermut, campari in pomaranče.
Me pustite samega v kopalnici?
Čeprav gol paradiraš okrog mene, ne bom spala s tabo.
Vi ste prišli noter. –Nikar preveč vermuta v negroni. Pohiti.
Vidim Fletcherja. Po ulici prihaja proti tebi. Konec.
Razumem.
Prekleto!
Irwin? –Kar Fletch mi recite.
HORANOVA GALERIJA
Resnično je nekaj posebnega. –Prav zares.
Za sliko hoče 25 milijonov. Svetujem vam, da jih ponudite 20.
Velja, prenesite mu to ponudbo.
Odlično.
Oprostite, mogoče veste, kje bi lahko kupil petarde in rakete?
Ja, v New Hampshiru.
Kje si, Fletch? Večkrat sem te klicala.
Moj odvetnik pravi, da je prekleta grofica v Bostonu. Te je klicala?
Jutri pridem v Boston, moje letalo pristane ob 17.32.
Me lahko pobereš? Pogrešam te. Čao, srček.
Kaj, vraga?
Neki najstniki so pijančevali. Žal mi je za vaše okno.
Jadrnica je zasebna lastnina.
Vem. –Na krov smem samo jaz.
Najel bom svoje varnostnike.
Poznam ekipo, ki je varovala Petra Wolfa.
Pevca J. Geils Banda.
Moja varnostna ekipa bo tu v eni uri. Hvala.
Saj poznate komad Centrefold, ne?
Ne. In tudi upam, da ga ne bom spoznal.
Kako dolgo se že ukvarjata z varovanjem? –Osem let.
Zaradi notranjega miru nikoli nisem čutil potrebe po pištoli.
Zaboga! –Pojdiva preverit. Greva!
Že prihajam. Pardon. Pomagal bom.
Zelo temno je, zato bodita previdna.
Prav, Marv. –Hvala.
Spet tista nažgana mularija.
Zganjajo traparije in se snemajo za pet minut spletne slave.
To počnem že 21 let.
Pri 17 letih sem preprečil rop v Caldorju,
pa sem si rekel, to je tisto pravo. Roparja sem samo spotaknil, pa vseeno.
Fanta, rada poslušata J. Geils Band? Freeze–Frame? Love Stinks?
Horan še ni slišal zanje. Razumem, da ne pozna
Whammer Jammer. Njihov prvi komad, pač. Instrumentalen je.
Ampak Centrefold?
Res se morate naspati.
O, mater. Ne, motite se.
Sem ti rekla, da ne bom spala s tabo.
Grofica, to je moja postelja. V stanovanju so še tri spalnice.
Si našel moje slike?
Nisem iskal vaših … Nisem iskal slik.
Zlobna Angela te je ovila okrog prsta.
Če še niste vedeli, sem nor nanjo.
Razmišljam, da bi jo zasnubil.
Ne zapravi svoje tretje poroke zanjo.
Menti je bil moj tretji mož. Najboljši od vseh doslej.
Če bi se z Angelo bolje spoznali, bi postali prijateljici.
Grofico sovraži. –Mislim, da je samo ne pozna.
Me skušaš zapeljati, Fletch?
Niti približno in niti slučajno.
V redu, Fletch, ampak samo tokrat. Pridi.
Grem raje v sobo za goste.
Bravo, Fletch.
Prestal si moj preizkus. Zdaj si lahko moj zet.
Lepo poraščena prsa imaš.
Lepa prsa imaš. –Hvala.
Morris!
Zaboga, Griz! –Oprostite. Pomembno je.
Sinoči so v jahtnem klubu neki mulci spuščali rakete.
Ena je pristala na eni od jaht. –In?
Jahta je last Ronalda Horana.
Fletcher je bil v njegovi galeriji.
Tako je. Mislite, da …
Da je tisti debil povezan s tem?
O, ja. –To, jebenti!
Predstavil se je kot Ralph Locke.
Zato sem se oglasil pri vas. Previdno pri sklepanju poslov z njim.
Najlepša hvala, inšpektor.
Pogrešala sem te.
Jaz pa tebe. –Noro sem te pogrešala.
Je že v redu.
Je grofica skušala navezati stik s tabo?
Je. –Zaboga! In kaj naklepa?
Vohuni za mano.
In kje prebiva?
V vrstni hiši. Pri meni.
Me zafrkavaš? Zakaj si ji to dovolil?
Kar prišla je. Ne morem je spraviti ven.
Sta seksala?
Ne, spal sem v drugi sobi. –Ne verjamem ti.
Zakaj si mi lagala glede Tasserlyja? –Kaj? Kako to misliš?
Nisi mi povedala, da si študirala v Bostonu in da ga poznaš.
Seveda sem ti. –Nisi.
Rekla si, da si to vrstno hišo našla na spletu.
Paranoičen postajaš.
Mislim, da je Owen ubil Laurel Goodwin.
Aretirali so ga, ker je soseda butnil po glavi s kipom. Nasilen je.
Lahko bi butnil tudi Laurel.
Owen ni serijski butelj.
Prestaja težko ločitev in drogira se. Povsem na tleh je.
Vem, ubožec mi je vse povedal.
Čakaj, sta mar v stiku? –Ja, stara prijatelja sva.
Obvlada borilne veščine? –Kaj? Ne.
Nosi brado? –Kako naj to vem?
Rekla si, da sta v stiku. –Po telefonu se brade ne sliši.
Nisem vedel. Mogoče imata videoklice.
Po dolgem letu sem zelo utrujena, ti pa me mučiš z vprašanji.
Že v redu. Oprosti.
Hvala.
Angela! –Sylvia!
Pripravili ti bova večerjo.
Poslušajte to. Horana preiskujejo zaradi suma zavarovalniške goljufije
pri ropu v galeriji. –Kaj ima Irwin z njim?
Prosili ste me, naj pregledam italijanske časnike. Poglejte.
Kaj piše?
Aja, po angleško.
Fletcher na tiskovni konferenci zaradi ugrabitve
grofa de Grassija, očeta Angele de Grassi.
Andy Angela.
Ugrabitelji zahtevajo Picassovo sliko iz grofove zbirke,
toda Angela trdi, da je bila ukradena.
Pripeljem Fletcherja?
Ne še. Išči naprej. –Prav.
Samo malo.
Družina je spet skupaj.
Ko bi bil le tu še Menti. –Dragi očka.
Hvala.
Bom jaz.
Kdo pa je? –Ne poznate ga.
Ga jaz? –Fletch, daj še en krožnik.
Owen! –Angela!
Dobrodošel v svoji hiši. Zdravo, srce.
To je moj fant, ki prebiva tu.
In to je moja tašča Sylvia.
Vem, podobni sva si kot sestri.
Izjemno zbirko imate. –Hvala.
Je to moja srajca? –Ne. Mogoče.
Prodajalec umetnin ste, kajne? –Trgovec z umetninami.
Mogoče vadite borilne veščine? –Muay thai.
Muay thai.
Se opravičujem za sinoči.
Kaj pa se je zgodilo?
Vstopil sem v hišo, ker sem nujno nekaj potreboval.
Res nisem pričakoval, da bo po umoru kdo v hiši.
Nisem vedel, da ste vi. Sicer ne bi naredil tega, kar sem.
In kaj si naredil? –Izprašil mi je rit.
Kaj ste tako nujno potrebovali? –Neka zdravila.
Zdravila? Za kaj?
Za neko redko bolezen. Segenezo.
Želodčna bolezen je.
Doleti te, če ješ preveč … ovsene kaše.
Daj, povej po resnici.
Prav. Prikradel sem se po oksikodon v omarici.
Prej sem se vrnil iz Pariza, ker vem, da potrebujem pomoč.
Skušnjava me je premagala. –Si nocoj prišel zaradi mene ali droge?
Lahko oboje?
Na odvajanje moraš.
Bi nam radi zaupali še kaj?
Kje so moje slike? –O čem govori?
Je Picasso tu?
Sylvia. –Kaj je?
Traparije govorite. –Ne.
Owen ne ve nič o slikah, ki ste jih ukradli vi in vaš malopridni brat.
Pa smo spet tam.
Dami moji.
Rothko, Lee Krasner, Miró.
Dami moji.
Dami … –Kje je Frida Kahlo?
Owen, kdo sta ti glasni Italijanki?
Hvala, da si prišla, Tatiana. –O, sranje.
O, Frank!
Ne Frank, Ralph. Najema moje stanovanje.
Rekel je, da je Frank Jaffe iz Sentinela. Z mano je opravil intervju.
Vse lahko pojasnim.
Zlagali ste se ji, da ste novinar?
Svojčas sem bil dokaj znan reporter.
Kaj se greste? –Kaj se dogaja?
Vse naenkrat.
Kaj si naredil? –Ubil je Frido Kahlo.
Vedela sem, da ste goljuf. Urednik za življenjski slog?
Sploh ne ve, kaj pomeni razodeti. –Kaj? Ne morem verjeti.
To boste morali pojasniti. –Ne bo šlo na kratko.
Zaboga! Res morate nehati tepsti druge.
Poklicala bom policijo. –Zahtevajte inšpektorja Monroeja.
Pameten je. Omenite mu moje ime.
Katero? Fletch? Frank? Ralph? –Owen, nehaj.
Vsi se pomirite. Nehajte!
Ej, ti. Ja, ti.
Odloži telefon.
Vsi globoko vdihnite in poslušajte. Fletch preiskuje umor.
Prepričana sem, da te je zato obiskal, Tatiana.
Kaj pa tako omamno diši?
Pripravljate slavnostno pojedino?
Eve, prišla si. Jasno. –Kdo je to?
Zakaj si tu? In kdo je to?
Ne vem, srečala sem ga na ulici. Vprašal je, ali te lahko obišče,
pa sem ga spustila noter. –Lepo.
Ste vi Irwin Fletcher? –Sem.
Ne, nisem. Stalno se motim.
Bart Robinson sem.
Bil sem zaročen z Laurel Goodwin.
Danes se ne bomo streljali, kolega. Raje se malo strezni.
Spij kavico. –Pridi k Sylvii.
Sylvia ti bo priskrbela hrano.
Vse bo v redu. –Kakšno hrano?
Dobil boš kaj za pod zob. Vse bo v redu.
Kaj je to, Owen? Oksikodon?
Na recept je. –Zdaj? Resno?
Sem ti rekla, da droge in alkohol ne grejo skupaj.
Ljudje te imajo radi. –O, Eve.
Owen!
Nisi podpisal dokumentov!
Oprosti, tvoj pes dela lužico na preprogo.
Vidim. To pomeni, da je lačna.
Iti moram.
Kaj? Zakaj? –Bravo.
Nekaj moram opraviti. Nočem, da me zaslišuješ.
Spravi iz sebe, fant. –Daj si duška.
Nemogoč si.
Slastno je.
Mi res ne boš nič pojasnila?
Ne delaj tega. –Na tankem ledu si.
Angela, kajne? –Na tankem ledu da sem?
Zaboga.
Pozdravljeni, g. Horan. V klubu pobirajo zadnja naročila.
Raje pohitite. –Bom.
Če zamudite, greste lahko … –Ja, ja, hvala.
Pozdravljeni. –Zdravo, Ron.
Sranje.
Nisi mi še pojasnil, zakaj se me izogibaš.
Ne izogibam se te, hotel sem te samo zaščititi.
Lažeš kot pes teče! Misliš, da sem od včeraj?
Saj sem ti povedal, da me preiskujejo.
Spremljajo vse moje poteze.
Daj no, Ronald.
Nekako bi mi že lahko sporočil, da si prodal dve moji sliki.
Kaj, vraga?
G. Locke.
Fletch? –Ojla.
Kaj pa ti tu?
Skrbelo me je. Tak pač sem.
Ne skrbi, vse slike so tu. Rešili bomo Mentija.
Vstopi, kot premočen cucek si.
Prekleti čevlji.
Ronald je bil moj profesor na Harvardu. Pa tudi moj ljubimec.
Ne napihujte se, pri moških nima najbolj srečne roke.
Ti si ukradla slike in jih dala njemu, da jih proda.
Saj so moje.
Še preden sem te spoznala, je Ronald prekinil stike z mano,
zato me je presenetilo, da je prodal dve moji sliki.
Nameraval sem se držati najinega dogovora, a me je skrbelo, da me opazujejo.
Recimo, da ti verjamem.
Malce sem raziskoval.
V zbirki tvojega očeta so same umetnine, naropane v 2. svetovni vojni.
Najverjetneje so last Italijanske republike.
Je Owen študiral s tabo? –Oba sva obiskovala Ronaldova predavanja.
Zakaj je to pomembno? Zakaj si tako obseden z njim?
Lagala si mi o njem. Zdaj vem, zakaj.
O čem govoriš? –Owen pogosto obiskuje Evropo.
Očitno ti je pomagal ukrasti slike iz očetove vile.
Ko je Laurel to ugotovila, jo je ubil.
Namesto da bi ga prijavila policiji, si hotela potunkati mene.
Mar ti je samo za svoje slike.
Obstaja posnetek Owna in Laurel na noč umora.
Zaradi kape Lakersov so ga zamenjali z mano. Samo ti veš za to kapo,
zato si soudeleženka pri umoru in lažnivka, Andy.
Pa še hladnokrvna kača.
Kaj je?
V redu.
Prav, motil sem se.
Baraba nisi ti, ampak on.
Lahko kar koli od izrečenega vzamem nazaj?
Nadenita si lisice. –Samo trenutek, prosim.
Oprosti, motil sem se. Ampak moraš priznati, da je teorija dobra.
Razen nekaj malenkosti … –Zapri! Lepo te prosim!
Ronald, kaj počneš?
Bil sem v stiski.
Ne bi smela poslati Fletcha drezati v osir.
Zakaj ste ubili Laurel? –Pozanimal sem se o vas.
Spodoben raziskovalni novinar ste.
Nisem mogel tvegati, da vohljate po mojih poslih.
Moral sem se vas odkrižati.
Počaščen sem. Se mi zdi. –Danes me je obiskal Monroe,
zato sem se odločil pobegniti v tujino s slikami in tu zabrisati vse sledi.
Kako ste vedeli za mojo kapo Lakersov? –Tudi morilci imamo skrivnosti.
Zdaj si pa nadenita lisice.
Saj naju ne mislite odpeljati na odprto morje in naju zvezana pahniti v vodo, ne?
Nocoj sem bil pripravljen zagrešiti en umor. Zakaj ne bi dveh?
Dovolj je bilo, Ronald! –Ja!
Če še enkrat povzdigneš glas, bom pač navil glasbo.
Lahko jaz izbiram? Samo ne tiste elektronike, prosim.
Dixieland jazz, bluegrass? –Nadeni si lisice, kreten.
Bolan si! –Že 20 let ni bil prehlajen.
Kar ustrelil vaju bom. –Ron!
Na pomoč! –Pištolo ima!
Ronnie!
Kaj se greste tam spodaj?
Ne!
Ojla, Fletch.
Ojla.
Viski naj bo dober škotski enosladnik.
V bolnišnico greste, a se bomo potrudili.
Kaj pa pivo?
Po hrani dobim vetrove.
Horanova jadrnica je zelena. –Prav lep večer se je naredil. Vremensko.
Žal nikjer ni slik.
Kaj? Nemogoče!
Vse smo pregledali. Odprli smo blazine in odtrgali opaž.
Na jadrnici ni nobene slike. –Nemogoče.
Kako ste vedeli, da sem tu?
Ko so bile sinoči tu težave,
sem povezal Horanovo jadrnico in vas pred njegovo galerijo.
No, to sem povezala jaz.
Res je. Saj vem, Griz.
Ko rečem jaz, mislim … Griz je to povezala.
Zato sem obiskal Horana, ki se mi je takoj zdel sumljiv.
Pozanimal sem se o njem in ugotovil, da je zelo zadolžen
ter da ga preiskujejo zaradi zavarovalniške goljufije.
Tudi to sem ugotovila jaz. Samo povem. –Ja, res je bila Griz.
In se mi je posvetilo.
No, nama se je,
da je Horan ubil Laurel Goodwin.
Doma ga ni bilo, zato se nama je zdelo, da je mogoče tu.
Kako ste ga povezali z umorom? –Ves čas si razkužuje roke.
Na mizi ima ločeni posodici za čista in umazana nalivna peresa.
Bacilofob.
Poglejta si ta posnetek. Čisto na koncu.
Že razumem. –Kaj? Nič nisem videla.
Umaknil je roko, ker se ga je dotaknila.
Bacilofob.
Ampak ta moški ima črne lase.
Našla sem poceni barvo za lase.
Kako je vedel, kdo sem? In da nosim kapo Lakersov?
Se spomnite vaše fotografije iz članka v La Repubblici?
Seveda.
Nosil sem svojo srečno kapo.
S Horanom sem imel videokonferenco. Res sem idiot.
Hvala. –Končno se strinjamo.
Ampak zakaj ravno Laurel Goodwin?
Obiskovala je Horanova predavanja na Harvardu.
Horan je Tasserlyjevo stanovanje opremil s slikami, zato je imel ključ.
Lauro je s pretvezo zvabil tja. Bila je zgolj priročna žrtev.
Hotel je potunkati Fletcha. –Ubogo dekle.
Prasec! Tudi mene je hotel ubiti.
Nazaj na postajo grem. –Prav.
Zelo sem vesel, da smo končno rešili ta primer.
Skupaj.
Mi? –Ja, mi trije.
Ne.
Midva sva rešila primer.
Mi trije. –Ne, ne.
Bosi ste prišli v mojo pisarno in zbudili mojega otroka
s seznamom osumljencev brez Horana. –Dvomim.
Na jadrnici bi skoraj dobili kroglo v glavo. To ste naredili.
V avto grem.
Pogrešal nas bom.
Ampak samo vi se lahko pritihotapite na tak kraj in sploh ne izstopate.
Mene ne bi spustili sem, čeprav sem inšpektor.
Saj vem. To je zato, ker ste Jud.
Ni pravično.
L'chaim.
Zakaj mi nisi povedala po resnici?
Če bi poznal vso zgodbo, bi bilo vse veliko lažje.
Nisem ti mogla zaupati vsega. –Zakaj ne?
Kot si sam rekel, ker si idiot.
Torej si me samo izkoristila? –Ne, Fletch.
Samo vedno se zaljubim v idiote.
Mogoče sem idiot, a sem ti rešil življenje.
Nisi. Tisto dekle ga je rešilo meni in tebi.
Kako ji je že ime?
Grizli.
Pravzaprav res nisem ujel njenega … Samo trenutek.
Dobra pesem.
Griz, samo še nekaj.
Niste mi povedali, kako vam je v resnici ime.
Griselda. Svojega imena se ne sramujem.
Tudi vam se ni treba sramovati svojega.
Lahko se pa sramujete svoje ošabnosti, belskih privilegijev, stopal.
Hvala, da ste mi rešili življenje, Griselda.
Rad bi samo rekel … –Tace z avta.
Kaj bi rad, jebenti? –Živjo, Frank. Bi ekskluzivni intervju?
POZNAVALEC UMETNOSTI UMORIL BRHKO MLADENKO
Kako ste, Menti? –Dobro jutro, Fletch.
Kako je bilo na Kanarskih?
Vse si čudovito organiziral.
Očitno vas grofica res ljubi.
Celo Angeli je odpustila.
Res je izjemna ženska. –Nedvomno.
Angeli v zagovor naj povem, da ni vedela za umor.
Slike je ukradla, da jih ne bi dobila grofica.
Noče deliti vaše naklonjenosti. –In kje sta zdaj naši dami?
Zapravljata vaš denar.
Vaše slike sem shranil v kombi, ki je v garaži nedaleč od tod.
Veš, kaj? Kar obdrži jih.
Šalite se.
Za mojo družino je bolje, da teh slik ni.
Ste povsem prepričani?
Slike so vredne približno … Težke denarje.
Fašisti so jih nakradli. Zaradi tega me je vedno pekla vest.
Hvala. –Hvala vam.
Angela je moja hči. Odpustil ji bom. Ji boš lahko tudi ti?
Saj bi ji, pa mi je dala košarico.
Košarico?
Mogoče bom nekega dne razumel,
kam ga hočejo ženske. –Kako, prosim?
Moj italijanski zelo dober.
Mojbog!
Očka? –Me oči varajo?
Nisem privid, draga.
Očka! –Angela.
Z mano je vse v redu. Nekaj vama moram priznati.
Moja ugrabitev je bila zaigrana, da bi ugotovili, kdo je ukradel slike.
Zato smo se odločili …
Počasni Monroe.
Nimate drugih primerov?
Ne, vse sem že rešil. –Res? Vsa čast.
Za vašega sina je. Hotel sem vam poslati v pisarno.
Ni srčkan?
Moji ženi bo všeč.
Ste že našli slike?
Ne, ampak vse enote iščejo turkiznega forda econoline letnik 1998
z registrsko oznako VG270S.
Menda je last I. M. Fletcherja.
Podaril sem ga.
Če torej ustavimo ta kombi, v njem ne bomo našli ukradenih slik.
Ste pa res vztrajni. Dober novinar bi bili.
Ne. Ne vem, koga ljudje bolj sovražijo, policiste ali novinarje.
Policiste.
Adijo.
Najem razkošnih avtomobilov, prosim?
Zaradi bolezni v družini ne morem vrniti najetega avta,
zato sem ga parkiral blizu avenije Utica.
Ne boste verjeli, ukradli so mi tablice. –Ojoj.
Pošljite nekoga tja, da ga prevzame. –Krajo morate prijaviti policiji.
Oprostite, zveza je slaba.
Menti.
Grofica de Grassi. –Ja?
Tole je prišlo za vas. –Samo ta?
Fletch, pravi prasec si.
Mislim, da je Munch.
Gotovo ni pristna.
MUZEJ SODOBNE UMETNOSTI
S TEM SE SPOMNI LAUREL IN POMAGAJ NJENI DRUŽINI.
Ni lepa, Mignon?
NEKJE V SREDNJI AMERIKI
Edgar Arthur Tharp ml. je kot otrok
stene svoje sobe polepil s slikami kavbojev, Indijancev in bizonov,
ki jih je iztrgal iz knjig in revij.
Živjo, Frank.
Zakaj si mi poslal tisto odurno sliko?
Vrgel sem jo v smeti. –Ni za kaj.
Kje si? –Te nič ne briga.
Ponujam ti zgodbo.
Pri medijski hiši March je celo sranje.
Stari March se je čez noč upokojil. Nadomestil ga bo butasti sin.
Takoj pojdi v Chicago in … –Ustavi konje.
Raziskovalno novinarstvo sem obesil na klin.
Ni denarja, da si premislim.
Ravno prav, ker tudi ni denarja za honorar.
Daj no, ti ni nič dolgčas?
Ne še. Adijo. –Čakaj, ne prekinjaj zveze.
Preden tisto odurno sliko res vržeš proč, jo daj oceniti.
Kaj? Zakaj? Tay! –Kaj je?
Kje so smeti? Daj sem.
Prevod: Martin Medved
Uredil metalcamp
Tehnična obdelava DrSi Partis
Čista petka.