EN NETFLIX-SERIE
Hallo?
Holly?
Jeg kan ikke slutte å tenke på saken.
-Angela tok noen poeng. -Du tar noen i morgen.
Det er Olivia som hjemsøker meg.
Hun må ikke føle seg som en brikke.
Tullprat. Hun er heldig som har deg.
-Med mindre jeg svikter henne. -Det er umulig.
Richard, tilgi meg…
Kan vi ikke bare nye det sjeldne faktum
at vi får tilbringe en hel natt sammen.
Nå er jeg grusom.
Beklager, men jeg må være alene.
Vil du at jeg skal dra? Så sent?
Ok.
-Det er saken. Jeg er distrahert. -Jepp. Skjønner.
Du ser ut til å ta det personlig.
-Vel, alltid. -Nei, ikke som nå.
Hva om du tar feil?
Hva om James Whitehouse bare er en alminnelig horebukk?
Han er voldtektsmann. Men definitivt også horebukk. Han er gift.
Jeg er gift.
Ja, men du er ulykkelig.
Men fortsatt gift.
Ja, men du er snill. Du er ikke en velstående drittsekk.
Og Olivia jobbet for ham. Det var en maktubalanse der.
-Jeg var prinsipalen din en gang. -Men jeg ville ha deg, husker du det?
Ja, men du snakker stadig om maktbalanse.
Jeg lurer på om det er noe du ikke sier.
Men maktubalansen vår er fortid.
Det har jeg alltid trodd.
-Snakkes i morgen? -Ja. Hvis jeg kan.
Hei, Sophie.
-Morn. Alt bra? -Morn.
Bank.
Beklager at jeg er sen. Har du notatene?
Ja, på skrivebordet, oppå den blå mappen.
Så det er her jeg finner merkepenner som ikke er gule.
Jeg sa du skulle få Woolf-notatene, men jeg er bare halvveis i boka.
Halvveis "til fyrtårnet", så og si.
NØDPREVENSJON
Ta notatene og gå. De for neste uke også.
Har det skjedd noe?
Skal du dra, Holly? Det er to uker igjen av semesteret.
Bare forsvinn.
Dra til helvete, sa jeg!
-Krystyna. -Beklager, jeg visste ikke…
Jeg er lei for at jeg var så krass.
Utilgivelig.
Du har mye på gang.
Det spiller ingen rolle.
Du har blitt sugd inn dette rotet.
Paparazzi på dørstokken, du må lyve på våre vegne.
Jeg ble oppdratt til å kontrollere følelsene mine. Jeg har glemt alt.
Du syns han er en snill mann, ikke sant?
Litt påståelig, men ikke brutal?
Ikke den typen som ville…
Ellers ville du vel ikke jobbet her?
Han er ikke brutal.
Han er en snill mann.
Han er en mann.
-Hva sa du til ham? -Hvorfor FaceTimer vi?
-Jeg må se deg når du lyver. -Hvorfor tror du jeg sa noe?
Han skulle endelig anerkjenne de alvorlige anklagene mot deg
og si at Underhuset må være et trygt sted og så videre…
Og nå velger han plutselig å tie.
Så, James, jeg gjentar, hva faen sa du til ham?
At han rir av mistillitsstormen, og at jeg støtter ham.
Din støtte er en våt lort på gulvet i Westminster Palace.
-Du er en anklaget voldtektsmann. -Jeg er uskyldig.
Ringer du for å si at han støtter meg, så takker jeg.
Den selvmorderiske støtten bør ikke felle regjeringen hans, din jævel.
Si hei til Sophie.
Beklager vulgariteten. Jeg fikk ikke oppdragelse.
Herregud, se på deg. Du er like fin uten sminke.
-Faen ta deg. -Når som helst. Vi ses snart.
Jeg skal ikke i retten i dag.
Jo, du må støtte ham.
Å støtte ham betyr ikke at jeg må sitte der.
Han er vemmelig.
-Jeg må innrømme at jeg er skuffet. -Vel, Chris er der og støtter deg.
Din støtte betyr mye mer, tro meg. Kan du ikke komme? Det verste er over.
B, hvordan vet du det?
Og A, fordi jeg tar med barna til foreldrene dine på landet.
-Men de har skole. -Det er et mareritt, de trenger en pause.
Finn tisser i senga, og Emily biter neglebåndene igjen.
Jeg trenger ikke høre vennen forklare
hva Olivia har sagt om hvordan du kysset, sugde, kløp og dyttet henne.
For det lignet det du pleier å gjøre med meg, og det var ikke gøy å høre.
-Jeg skal gjøre det godt igjen. -Ja, det skal du.
Jeg drømte om Holly i natt. Et mareritt.
Hun anklaget deg.
Må jeg forsvare meg mot marerittene dine også?
Kanskje.
Når er dere tilbake?
Det er bare en dagstur. Frisk luft blir bra for oss.
Jeg skal vitne i morgen.
Ja. Og jeg skal være der for deg.
Takk.
-Trodde dette var mitt hemmelige sted. -Hva pønsker du på?
-Unnskyld? -Oxford-politiet spør etter klienten min.
-Jeg aner ikke hva du snakker om. -Så hvem står bak?
Jeg vet ikke.
Uansett vil ikke retten akseptere det nå. Selvsagt.
Hva sa Oxford-politiet?
Det var en rapport om et overgrep på 90-tallet.
Var Whitehouse involvert?
Anklagen kom fra en tredjepart.
Det er ingen saksøker. Da de prøvde å finne henne,
sa moren at hun hadde flyttet til Australia.
Tro meg, det siste jeg vil, er at noe skal hindre rettssaken.
Ikke før jeg har latt klienten din gjennomgå.
Tenker du noen gang på alle som ligger og venter?
Så mange sprø jævler som venter på rett øyeblikk til å dukke opp.
Så denne juryanalysen din, hva er den basert på?
Observasjon.
Frøken Lange Krøller på første rad ser på ham som en betatt tenåring.
Hennes tanker går nok på en skitten liten sti.
Vel, hun vil i det minste frikjenne ham.
-Men han i grå skjorte er på vår side. -Gråskjorter stemmer alltid skyldig.
Maggie, vi må ta en prat.
Du nevnte ikke for saksbehandlerne at du forhørte deg om James' Oxford-år?
Så klart ikke.
For jeg sa det ikke var relevant.
Jeg vet det.
-Er du helt sikker? -Jeg følger alltid instruksjonene dine.
Vel, beklager.
Jeg er trøtt.
Jeg glemte å ordne noe.
-Noe jeg skal gjøre? -Nei, jeg kommer tilbake.
Jeg heier på deg, sir.
Takk skal du ha.
-Men kan jeg spørre om noe? -Naturligvis.
Hva skal dere gjøre med Uber?
De massakrerer oss.
Kontoret sa det hastet.
-Jeg er lei for det. -Ikke vær det.
-Skal du ikke i retten i dag? -Jo, om få minutter.
Snakk med meg. Går det bra?
Jeg er ikke sikker.
Saken din får mye oppmerksomhet.
Ikke rart om du er litt skjelven.
Det er ikke det.
Hva er det da?
Det er ingenting. Jeg trengte bare å høre en kjent stemme.
Kate.
Bør du snakke med dommeren eller noe?
Nei, det går bra.
Det er travelt her i dag. Vil du slippes av på baksiden?
Det er ikke nødvendig.
Mr. Whitehouse, hvor er Sophie?
Bestemor! Bestefar!
-Å, søtnos! -Godt å se deg.
Har savnet deg. Hei, småen.
-Deg også. -Alt bra?
Hei.
-Hva er det? -Saft.
-Du er en sølekopp. -Litt søl.
-Kom inn. -Jeg vet hva dere vil.
-Spille litt krokett. -Ja!
Skal jeg ikke bløtlegge skjorten hans?
Jeg har ikke flere.
Den blir ødelagt om den ikke vaskes fort.
Hater å kaste bort ting.
Som vi har lært, Tuppence, slikt skjer.
Hvordan går det, kjære?
-Det går. -Nesten over.
Rettssaken, ja.
Jeg blir så sint midt på natten når jeg tenker på den jentas onde løgner.
Hun prøver å utnytte godheten hans.
Han var alltid så glad og kjekk og vellykket i alt han prøvde.
Så smart.
Og han visste det.
Kanskje det er typisk menn, den komplette selvtilliten.
Jentene mine er ikke sånn. Ikke jeg heller.
Selv som liten gutt var han sånn.
-Hvordan? -Altfor selvsikker, antar jeg.
Løy uten skam i Cluedo og jukset i Monopol.
insisterte på å endre reglene.
Du er bra for ham.
Faren og jeg har alltid sagt til ham at han er heldig som har deg.
Hvorfor gjorde dere det?
Hva da?
Oppdro ham til å tro at det er greit å jukse i Monopol?
-Det er bare et spill. -Hvor han finpusset evnen til å lyve.
Kanskje jeg burde sagt "dekke over".
Lyve.
Husk at politikk krever en viss smidighet der.
Det krever ikke at han lyver for meg.
Det kan virke uoverstigelig nå, men du kommer deg gjennom dette.
-Iblant tror jeg det er delvis min skyld. -Unnskyld?
Jeg var likegyldig. Jeg…
Små ting jeg burde reagert på, men… Små ting hoper seg opp, ikke sant?
Å, tullprat. Du er en god hustru og mor.
Jeg vil si noe jeg alltid har mistenkt.
Det at du overlevde et ødelagt hjem som barn,
har gjort deg enda mer bestemt på å holde din egen familie sammen.
Og til det sier jeg bravo.
Det denne jenta gjør mot James er utilgivelig.
Faktisk er hun fra en annen generasjon.
Ting var annerledes da jeg gikk på universitetet, samtykke var uklart.
Menn var skyldige i egoistisk begeistring.
Vi var skyldige i å ikke kommunisere.
Gjør det oss medskyldige?
For noen ganger var det nok lettere å føye seg.
Ikke si at du har blitt overfalt.
-Nei. -Takk Gud for det.
Jeg har aldri sett deg slik før.
James er tiltalt for voldtekt.
Sønnen min vil bli frikjent.
Så kan alt gå tilbake til slik det var før.
De konservatives hovedkontor.
Kan du fortelle oss, Miss Ledger, om din rolle i denne saken?
Mr. Whitehouses egne handlinger førte ham hit.
Når fortalte Miss Lytton deg om hendelsene?
Dagen etter.
-Hvordan virket hun? -Veldig opprørt.
Vanligvis var hun ganske likegyldig.
Iallfall før forholdet med ministeren tok slutt.
Hadde hun fortalt deg om forholdet før dette?
Ja. Hun trengte en venn og visste at jeg ville være diskré.
Og…
…hva syntes du om din venns forhold til ministeren?
Jeg mente det var en tabbe.
Faen.
Miss Woodcroft?
Hva sa Miss Lytton neste dag om det som skjedde i heisen?
Hun bebreidet seg selv for at han voldtok henne.
-Beskrev hun hva som hadde skjedd? -Grusomt detaljert.
Hvem nevnte voldtekt først?
Det gjorde jeg. Da hun sa at han hadde ødelagt trusen.
Da hun viste meg det blåmerket. Da hun sa hva han hadde kalt henne.
Jeg sa: "Du skjønner hva han har gjort?"
-Og hvordan reagerte hun? -Med et nikk.
Og så krampegråt.
Hun ville ikke si ordet.
Så hvordan kom det opp?
Jeg sa: "Du sa flere ganger at du ikke ville, og han ignorerte deg.
Det er voldtekt."
Hva skjedde så?
Hun klarte ikke å si noe på lenge.
Det var en slags barnlig gråt. Hyperventilerende pusting.
Diskuterte dere, når hun hadde roet seg, hva hun burde gjøre?
Jeg foreslo å gå til politiet. Det tok henne to hele uker.
Hun var veldig nølende.
Jeg tror hun fortsatte å håpe at hun kunne ønske det bort.
Det går vel ikke?
Hun måtte innrømme det for seg selv før hun anmeldte sjefen for voldtekt.
Miss Regan.
Du ser ut til å være en fornuftig person.
-Er det riktig vurdert? -Jeg liker å tro det.
-Og du liker tydelighet? -Absolutt.
Svart er svart, hvitt er hvitt, og de skal aldri møtes.
Grått er overvurdert.
Godtok du din venn, Miss Lyttons affære med James Whitehouse?
-Jeg var bekymret. -Du mener at det er galt?
Ja.
Så hvis en venn er opprørt på grunn av et forhold til en gift mann,
er all sex mellom dem galt i dine øyne?
Det er ikke tema her.
-Selv samtykkende sex? -Hva har det å si?
Var det ditt syn på utroskap
som fikk deg til å jage vennen din til politiet?
Jage?"
Miss Regan, jeg tror ikke det er bevist at Miss Ledger jaget saksøkeren.
Jeg beklager, herr dommer. Kanskje poenget blir klarere nå.
Ville du så gjerne at hun skulle gå til politiet
fordi du mislikte forholdet hennes med sjefen?
Nei. Jeg ba henne gå til politiet fordi han voldtok henne,
i svart-hvitt.
Jurymedlemmer, vi tar pause til i morgen tidlig.
Alle reiser seg.
-Hvordan gikk det? -Grusomt.
Nei da, men Kitty Ledger var råflink.
Urokkelig. Men Kate Woodcroft var faen ikke i slag.
Det er ikke sant.
Det er litt sant.
Ørene hennes er bioniske.
Men vitnet…
Mr. Whitehouse.
-Hallo? -De er ikke tilbake ennå.
Hei.
Skal jeg lage noe å spise?
Nei, takk, Krystyna. Jeg er ikke din jobb.
Har du spist?
God idé.
-Er det mer? -Bare Rocky Road.
Å, Finns smak.
Nei, sitt.
Skjønner ikke marshmallows.
Nei, enig. De er helt motbydelige.
Og av og til fristende.
Beklager, jeg forstår ikke.
-Jeg prøver å takke deg på russisk. -Var det russisk?
Jeg vet ikke hva det var.
Jeg er håpløs på språk. Eier ikke språkøre.
Men seriøst, Krystyna, jeg ville takke deg.
For hva da?
For at du tar så godt vare på barna.
De stoler på deg og føler seg trygge med deg.
Jeg vil savne dem hjemme i Podolsk.
-Hva skal du studere? -Jeg vil bli sivilingeniør.
Jeg er veldig interessert i infrastruktur.
Det visste jeg ikke.
Det fikser du.
Natta.
…kunne ikke bli i tollunionen,
vi hadde mistet kontroll over handelspolitikken,
og i teorien kunne EU inngått handelsavtaler
som vi måtte følge,
som ville vært i strid med vårt lands interesser.
Men la det være klart. Det hun sa er…
PAPPA, MAMMA, EMILY, FINN
Soph?
Herregud.
Når kom dere tilbake?
Nå nettopp.
Ville ikke vekke deg.
Overraskende at jeg sovnet.
Du er utslitt.
Alt bra med mamma og pappa?
Som alltid.
Vi to har alltid vært så heldige.
Jeg vil ikke si heldige.
Hva vil du si?
Smarte avgjørelser og hardt arbeid.
Nei, Vi er i stor grad født og oppvokst heldige.
En ettermiddag med foreldrene mine. Var det heldig?
-Nå har hellet forlatt oss. -Det er ikke sant.
Jo.
Vi er offisielt noen som pleide å være heldige.
Takk for tillitserklæringen kvelden før jeg skal vitne.
Da vi…
Hva?
Da vi var to uker på Korsika og elsket hver kveld,
var du midt i affæren med henne, ikke sant?
Ikke midt i, ved slutten.
Penisen din fikk enormt mye trening.
Skal du være slem, legger jeg meg.
Jeg kan ikke glemme det.
-Med tiden, håper jeg. -Ikke affæren.
Det administratoren sa om Holly.
God natt.
Ikke at det var deg. Jeg tror deg.
Kan jeg spørre hvorfor du er mer opptatt av studiepartneren din fra universitetet
enn denne rettssaken om din manns liv?
-Jeg er opptatt av det. -Du tar fri.
-For barna. -Ser ikke veldig bra ut.
Tro meg, fraværet ditt ble lagt merke til.
-Jeg trengte en pause. -Jeg også.
Så ikke knull assistenten i heisen.
-Når ble du så taktløs? -Beklager, elsket dere?
Vi hadde sex, hva med det?
Hva som helst. Ja visst.
Så lenge det ikke er voldtekt.
Det eneste jeg vil frem til, kjære, er at du burde vært i retten i dag,
for alles skyld.
Det måtte ha skjedd på slutten av vårt første år.
-Hva? -Første uken i juni.
-Det var da Holly dro. -Jeg driter i Holly!
Nei da, men om jeg ikke får orden i tankene mine,
uten din hjelp, vet jeg ikke hva jeg gjør. Men det blir ikke bra.
-Alle de avslutningsfestene… -Akkurat.
Det er umulig å skille dem fra hverandre i dag.
Men bare noen uker unna eksamen. Jeg husker en følelse av hastverk.
-I forhold til hva? -Alt. Fremtiden.
Hva?
Jeg husker at vi danset.
Jeg hadde på et nytt antrekk. Jeg følte meg så fin.
En liten sort kjole.
Jeg husker hva du hadde på deg.
Du hadde med din fars lommelerke.
Alle festet, selv Holly var der.
-Sophie! -Hei!
-Kom igjen.
Dette er to tiår siden. Jeg husker knapt forrige uke.
Du så det nok ikke. Hun er ikke din type.
Hei.
-Hvem er det? -Studiepartneren min.
-Hun heter Holly. -James!
Ja!
Beklager, jeg er veldig forvirret.
Angående meg?
Angående alt.
Elsker du meg fortsatt?
Hvis du fortsatt er deg,
så ja.
Er du fortsatt deg?
Selvfølgelig.
Jeg må sove.
Kommer du opp?
Om et øyeblikk.
-Jeg må dra. -Allerede?
-Jeg kommer for sent til libertinerne. -Nei!
Kom igjen.
Skål!
Herregud, jeg elsker denne sangen!
-Jeg må dra. -Seriøst?
Jeg er altfor svimmel. Beklager.
Hvor faen er gresskar-vognen min?
Unnskyld!
Går det bra?
Ja, det går bra.
Kjenner jeg deg?
Det er Molly. Nei, Polly.
Ja, det er Polly.
Pene Polly.
Kjenner jeg ikke deg, bør vi nok bli kjent. Du er pen.
Det er ikke sant.
Det er sant.
Vent.
Jeg burde dra.
Mener du det?
Ja.
Tror ikke det er det du vil.
Nei.
Jeg mener det.
Er det bedre?
Ja. Mye bedre.
Vent. Nei, jeg…
Vent.
Ikke vær luremus.
Faen, første gang?
Faen, unnskyld. Du skulle sagt det. Jeg hadde tatt det roligere.
Jeg har ikke møtt mange jomfruer.
Går det bra?
Selvsagt.
Bra.
Ok.
Mamma.
Det er Holly.
HAR DU ELLER NOEN DU KJENNER OPPLEVD SEKSUELLE OVERGREP,
FINNER DU INFORMASJON OG HJELP PÅ WWW.WANNATALKABOUTIT.COM
Tekst: Anette Aardal