Dar kartą, pasiruošę? Dar kartą.
Trisdešimt smūgių. Neužsimerkit.
-Vienas, du, trys, keturi, penki… -Taip, pone!
…devyni, dešimt, 11, 12.
-Vienas, du, 3, 4… -Atsimerkit.
…penki, šeši, septyni, 8, 9, 20!
-Vienas, du, trys, keturi, penki, šeši… -Nesustokit!
-Vienas, du, trys, keturi… -Pratrūkit!
-Pratrūk.
-Šauniai padirbėjot! -Tiesa.
-Viskas. -Keturi!
Keliam, keliam. Pirmyn!
-Pirmyn? Ne… -Vienas, du…
-Protrūkis. -Trys, keturi…
-Pratrūkit. -Vienas, du, trys…
Dirbkit. Nagi.
Puikiai padirbėjot, pavaikščiokit. Puiku.
-Šaunuoliai. -Mane mausto.
-Kas mausto? -…serijinis spyris, pasiruošę?
-Taip, pone! -Ką? Ne.
-Taip. -Šitaip. Taip ir stovėkit.
Štai taip.
Jėzau!
Jėzau.
Dieve.
Dieve mano, turėjai atvažiuot po 45 min.
Gerai, turim važiuoti, nes auksines apyrankes
duos tik pirmiems 300.
Triša. Nežinau, ką tai reiškia.
Reiškia „paskubėk“, važiuojam.
Man reikia… Duok penkias minutes.
Ne, turim važiuoti dabar.
-Nori užeiti į tualetą? -Nenoriu.
Triša, jei išgersi, iki Kanzas Sičio nenuvažiuosi.
-Viskas gerai, varom. Paskubėk. -Skubu.
„TRIŠA ŽVAIGŽDĖJE“
Simpatuk!
Simpatija!
Kaip tu? Ką veiki?
Važiuoju į prekybos mugę Kanzase su sese, pameni?
Tiesa.
Atrodo, bus smagu.
Tikrai?
Ką tu veiki?
Eisiu į vyrų Biblijos klubą su Bredu.
-Dieve. -Šiaip jau taip. Apie Dievą.
Skamba siaubingai.
Dar nebuvau, todėl nežinau,
bet visur, kur nėra moterų, atrodo baisu.
Jei nori, gali važiuoti į mugę su mumis.
Ten skęsime estrogene.
Norėčiau.
Bet ne, Bredas labai nori, kad eičiau. Kalbam apie malonę ir senėjimą.
Dieve. Tikrai nevalia praleisti.
Dieve mano, ji mane jau erzina.
Apgailestauju.
Turiu eiti, paskambinsiu su vaizdu.
Gerai.
Perduok Jėzui linkėjimų.
Visada perduodu.
-Gerai, viso. -Ate.
Ateinu.
Reiktų nusimaudyt.
Žinai, šį tą radau…
Šį tą keisto name. Rūsyje.
Ką?
Mamos meilės laiškus tėčiui.
-Ką? -Taip.
-Ką… nuo mamos? -Taip.
Ką ji rašo? Labai šlykštu?
Šlykščiąją dalį praleisiu, nes neatlaikytum.
Ne, taip. Nenoriu žinoti.
Žinai, ką? Jie visai mieli.
Tai buvo lyg rašteliai,
kuriuos ji jam palikdavo ant darbastalio.
Palinkėdavo „geros dienos, gražuoli“,
paprašydavo „sutaupyti bučinį“ ir panašiai.
-Ką? -Žinau. Ir…
Dar buvo jos pagaminti gimtadienio atvirukai.
Aš tokio niekad negavau, o tu?
-Na, ne! -Ne!
-Tai… -Aš tik…
Gaila, kad apie juos nežinojau.
Kad ji juos parašė, supranti?
Atrodo, kad mačiau tik bjaurius dalykus ir…
Dėl to tikrai nenorėjau sekti jų pavyzdžiu.
Aš vis tiek visada norėjau ištekėti.
Tik maniau, kad man seksis geriau.
Taip, na…
Tik pažvelk į save.
-Fu. -Atsiprašau.
-Atleisk. -Niekis.
-Tau nereikia į tualetą? -Reikia, kad jį kur.
Žinojau, kad prireiks.
SVEIKI ATVYKĘ Į DIDŽIŲJŲ LYGUMŲ MUGĘ
DIDŽIŲJŲ LYGUMŲ MUGĖ
KETLINA OLSEN RENGINIŲ PLANAVIMO ĮRANGA
Turėkite leidimus, kad įeitumėt. Pradžia – 15.00 val.
Gerai, puiku. Nekantrauju susipažinti su Ketlina.
Kas ji?
Ten ji. Ji – Vidurio Vakarų Džoana Geins.
PRANEŠĖJA
Ketlina su „e“ raide? Rimtai?
Taip, rimtai.
-Žiūrėk, karaokė. -Merginos, mėgstat dainuoti?
Aš – ne, bet mano sesuo nuostabiai dainuoja.
-Ne, netiesa. -Taip!
-Ne. -Taip!
Svarbiausia, kad jums būtų smagu.
Taip, būtent, ar ne?
Eime, suplanuokim savo strategiją.
Bus labai smagu!
Džoana Geins dalyvaus?
Nemanau.
-Smagu. -Tikrai.
Kaip manai, kodėl nėra grupės vyrams ir moterims?
Turbūt visada taip buvo. Nežinau.
Tik… Nežinau, ar turėsiu apie ką su jais kalbėtis.
Su vyrais?
-Rimtai? -Rimtai.
Jie visi labai mieli.
Briusas kartais būna šiurkštokas,
bet Markas tau patiks.
Man patinka Marko žmona.
Ji nuostabi.
Tu taip gerai moki.
Ką?
Bendrauti su vyrukais.
Man tai įaugę į kraują.
Turėjau tuo užsiimti metų metus.
Esu truputį vyresnis.
Tais laikais viskas… buvo truputį kitaip.
-Nežinau, tik… Tai… -Ne taip ir daug skiriasi.
Negaliu to nuslėpti.
Bandžiau, tiesiog negaliu.
Na…
tu ne toks sportiškas kaip aš.
Taip, tiesa.
Nėra ko jaudintis.
Pamatysi.
-Taip. -Kas blogiausia gali nutikti?
Atsiprašau!
Jokiu būdu!
-Pasivyk! -Ne.
Džoeli, pasivyk, prašau.
Džoeli. Parodysim jiems…
Absurdas!
Atsiprašau, pone!
Pone, tai buvo labai nemandagu ir pavojinga!
Atsiprašau.
Na!
Parodei jam.
-Nejuokinga. -Truputį juokinga.
Ta dalis, kai…
Dieve mano.
Turiu tiek daug idėjų ir tiek daug daiktų!
Tikiuosi, tilps į mašiną, kad parsivežčiau namo.
Taip. Puiku. Nekantrauju jums parodyti.
Gerai. Ačiū, Mičai.
Gerai, ir jums, viso.
Žinai, ką? Jis labai mielas žmogus.
Puiku.
Aš tik dvidešimčiai minučių sumerksiu akis.
Ne, Sem, negali. Reikia megzti ryšius. Daugybę.
Triša?
Jie – tavo žmonės. Mane jie gąsdina. Pernelyg daug dantų.
Sem, kelkis. Apsirenk. Dabar dainuosi karaokę.
Tu tikrai manęs nemėgsti.
Dieve, ten Ketlina.
-Kur? -Štai ten.
-Matai ją? -Taip, kaip vaikščiojanti reklama.
-Taip, tikrai taip. -Ar ne?
-Eik, užkalbink ją. -Negaliu taip prieiti ir užkalbinti.
Tu esi Triša Miler.
-Gerai, tu teisi. Eiti? -Taip. Aš nepražūsiu.
-Dėl manęs nesijaudink. -Gerai.
Na, truputį jaudinkis.
Atsiprašau.
Džoeli, aš „Pasiutusių mamų“ pragaro skylėje.
Kaip tau sekasi?
Žinai rezultatą?
Atsiprašau. Išsigandau, nežinau, kodėl.
Ne, rezultato nežinau. Atsiprašau.
Nenorėjau daryti prielaidos, kad nemėgsti sporto.
Supranti?
Taip. Ačiū.
Bet aš jo nemėgstu.
Atsiprašau.
Taileri. Sekundėlę.
Žinoma. Taip.
Gera tave matyti. Kaip tu?
Aš čia mirštu.
Briusas man ką tik sakė…
Jis turi daugybę ginklų.
Sakei, 14?
Daugiausia muškietų.
Taip.
Gerai lenda, tiesa?
-Tu matei? -Ką mačiau?
Ne, visą šį laiką kalbėjau su Ketlina.
Ji nepakartojama!
-Triša! -Taip, žinau!
Ji tokia kūrybiška, originali ir…
Bet, patikėk, aš nenusileidau.
-Gerai. -Ir…
Rytoj ryte su ja pusryčiausiu.
-Triša. -Taip, gali patikėti?
Tiesiog duok man pilną taurę, nes šįvakar – mano vakaras.
Labai dėl tavęs džiaugiuosi. Jėga.
Sakau tau, Sem. Štai kaip reikia.
-Imi ir padarai. -…Trišą M. į sceną.
-Še, palaikyk. -Dainuosi?
Taip.
Ačiū.
Netikėta.
-Ji paprastai dainuoja karaokę? -Ne, nesu mačiusi.
Čia jis sako…
Ketvirtajame laiške.
„Dažnai užtvenkiame šią srovę ją nuvertindami.
Daugiau jos nestabdykime.
Panirkime į save ir sugriaukime ją stabdantį pylimą.
Atverkime kelią malonei.“
Man reikėjo truputį apie tai pagalvoti.
Aš irgi pabraukiau tą vietą.
-Turi kalendorių? -Taip.
Labas, Džoeli. Aš Bretas.
-Prisimeni mane? -Taip. Prisimenu tave.
Kaip tau sekasi?
Gerai. Taip. Puikiai. Man…
Man labai patiko šiandienos diskusija.
-Gerai pakalbėjom. -Taip.
Smagu buvo susitikti.
Mačiau tave bažnyčioje.
-Ir… -Tikrai?
Taip.
Ir nepasisveikinau,
nes man gėda…
dėl to, kaip su tavim elgiausi mokykloje.
Ne, buvome jauni. Praėjo jau tiek daug laiko. Viskas gerai.
Ne, negerai.
-Viskas gerai. -Taip nederėjo.
Aš… tavęs nebetrukdysiu. Ir…
Taip.
Išalkusi? Aš mirštu iš bado.
Galėtume užsisakyti picos.
Su grybais?
Su grybais ir špinatais?
Reikia tik tavo piniginės.
Išsijungei ant unitazo?
Ne, aš tik…
Triša, nagi, labai noriu sisioti.
-Sem! -Triša, man reikia pasisioti.
Kas nutiko?
Degina.
Ką degina?
Man peršti, kai sisioju.
-Gerai. -Kas?
-Nieko.
Visiems kartais truputį peršti, kai sisioja.
Dieve, bet labai peršti.
Ar tu…
Nemanau, kad yra ko nerimauti.
Gal pažiūrėsi?
Į tavo vaginą?
-Taip. -Triša.
Negaliu. Prašau.
Prašau. Tik žvilgtelėk. Greitai.
Sem! Žiūrėk!
Gerai, tik…
-Gerai. -Turbūt tik šlapimo takų infekcija.
Taip.
-Tai ne ŠTI. -Dieve! Iš kur žinai?
Žinau, Triša.
Neįtikėtina, kiek užgaišau, kol teisingai parašiau „venerinė“.
Na…
Pasak interneto, o aš ne gydytoja,
tavo ligą greičiausiai išgydys tabletės,
o tai gerai.
-Negaliu pasakyti gyd. Vais. -Ne. Ne, jai nesakyk.
Kaip manai, kas?
Aš net nesu tikra.
-Tas mažiukas? -Ne.
Su juo tik pasibučiavom. Jam… Siaubingai dvokė iš burnos.
Aišku.
-Bičas iš užmiesčio klubo? -Ne.
Ne, pasiekėm tik trečią bazę.
Nebent… Ar gali užsikrėsti…
Ne. Baik. Tai mediciniškai neįmanoma.
Taip nutinka tik pasiekus namų bazę.
Ar tai… vyrukas su kabėmis?
-Dieve mano. -Kas per „Dieve mano“?
Ne.
-Triša. -Eik tu šikt.
Tas šiknius!
Triša, apie ką tu kalbi?
Kas jis?
-Suknistas Rikas. -Ne.
Tikriausiai jis.
Triša, nepermiegojai su Riku!
-Aš ne… Netyčia. -Kas – ne?
-Tu ne… -Ir aš nenorėjau.
-Ką? -Jis užėjo.
Praskėtė tavo kojas ir įkišo?
Ne, verkė, kad manęs pasiilgo, man jo pagailo ir…
Dieve mano, ir ką?
Tada mes prisigėrėm, blemba, ir įsitaisiau sumautą ligą, štai ką!
-Triša. -Dieve mano!
-Turiu sumautą LPL! -Rikas!
Turiu LPL!
Tu turi LPL, bet nėra taip blogai, kaip manai.
O jei ji nepranyks?
Tas sumautas šunsnukis! Nekenčiu jo!
Dievaži, blemba. Aš tokia kvaiša.
Jis mojuoja savo purvinu pimpalu po miestelį, o srėbti turiu aš?
Ne, ponia!
Neerzink Trišos!
Garbės žodis, kai kitąkart jį pamatysiu,
nurausiu to suknisto krušliaus liesą subinę
ir įmesiu ją tiesiai į Tatlo upę!
O jei norės ją atgauti, turės nerti ir pasiimti!
Dėjau ant jo!
Šūdas.
-Kad jį kur! -Taip, velniop jį.
O jei pereis į užpakalį?
Šiurpu pagalvoti.
Tau viskas gerai?
Taip. Ne, viskas gerai.
Na…
Girdėjau, kaip kalbėjai su Bretu.
Girdėjai?
Taip.
Aš tik šito nesitikėjau.
Na…
gera žinoti, kad žmonės gali pasikeisti.
Ar gali?
Taip.
Aš taip manau.
Nori, kad sėsčiau už vairo?
Ne.
Nerizikuosiu įsivelti į dar vieną pykčio protrūkį kelyje,
kai jaučiuosi toks pažeidžiamas.
Oho.
Nori…
išvirsiu tau aštraus troškinio?
Labiau noriu pamatyti draugus.
Galim.
Noriu sukrauti indus į indaplovę.
Nepatinka, kaip aš sukraunu?
Ne, tau nepatinka, kaip kraunu aš.
Nepatinka.
Aš tik nesu matęs, kad kas nors…
dėtų taures į apatinį stalčių.
Gyvenime to nebuvau matęs.
-Taip, na… -Bet išplauna. Supranti?
Ir noriu kabinti nuotraukas ant šaldytuvo.
Man patinka matyti mylimus žmones kasryt, kai geriu kavą.
Ant šaldytuvo?
-Taip, noriu ant šaldytuvo. -Gerai. Žinai, ką?
Visiškai ne bėda.
Jokių problemų.
Myliu tave, Bredai.
Aš myliu tave.
Gerai.
Išsivirkim troškinį.
Gerai jautiesi?
Taip.
Kas?
Kaip suprasti „kas“?
Ką tik atsidusai.
-Kas yra? -Nieko.
Tai ne niekas.
Tiesiog pasakyk.
Yra toks vyrukas. Supranti.
Nebūtina apie tai kalbėti.
Yra vyrukas?
Kas? Na…
Kas nors iš baro?
Lyg ir.
Ir?
Ir nieko. Nieko nėra.
Nieko nenutiko. Nieko… nenutiks.
Bet…
Nesvarbu, nes… aš vis apie jį galvoju, blemba.
Gerai. Na…
Ką ruošiesi daryti?
Nieko.
Kodėl?
Jis apie mane negalvoja.
-Tu to nežinai. -Žinau…
-Triša. -Ne, nežinai. Tu to nežinai.
-Kodėl nepakvieti jo į pasimatymą? -Tu užsimetusi?
Kas blogiausio gali nutikti?
Pvz., galiu įsitaisyti nepaaiškinamą, deginantį niežulį.
Gerai. Per greitai.
Atleisk.
Turiu galvoje, Sem…
nėra ko bijoti.
Patikėk, niekas nežino, ką daro.
Niekas. Tu…
Tiesiog darai.
Norėčiau turėti tavo pasitikėjimą.
Ne ligą, bet pasitikėjimą.
-Tai kvaila. -Ne kvaila.
Taip.
Iš tikrųjų tai labai paprasta, Sem.
Reikia tik manifestuoti.
Baik pliaukšti apie tą manifestavimą.
Dieve.
Dieve mano.
-Ar tai manifestavai? -Užsičiaupk.
-Ačiū. -Tau viskas gerai?
Taip. Geriau nebūna.
Gerai, na…
labanakt.
Labanakt.
SKUBI PAGALBA VISĄ PARĄ
Prakeikimas.
Buvai teisi. Chlamidiozė.
Po 20 minučių vaistai bus paruošti.
Gera žinia, kad paėmiau tau kokakolos pagirioms
ir bandelę su cinamonu, šiaip sau.
Ačiū, kad taip gerai manim rūpiniesi.
Nėra už ką.
Pasidalinsi ar ne?
-Taip. -Žinai, kad pirkau ne tik tau.
Vakar vakare…
mane labai pradžiugino, kaip su manim kalbėjaisi.
Taip. Tai buvo silpnumo akimirka. Dabar jau atsigavau.
-Net jei kalbėjom apie Islandiją. -Ką?
Atsiprašau…
Subine tu… Pažiūrėjai į mano sumautą telefoną?
-Taip, pažiūrėjau. -Kalė.
Kalė!
Dabar žinau. Turi man pasakoti viską.
-Tau nuo jo netrenkia? -Ne, nuo jo netrenkia.
-Dieve. -Gerai, tada noriu žinoti viską.
Atleisk, proga dingo.
-Kas dabar kalė? -Tu… Aš… Mes…
Mes esame kalės. Seserys kalės.
-Kalės su chlamidijomis. -Ne!
Paimkim tą arklišką vaistų dozę tavo sergančiai dziundzei.
-Tabletės tikrai didelės? -Milžiniškos.
Kaip tas bičas iš užmiesčio klubo, kurį bijai apsižergti.
-Duok jo numerį. Aš susitvarkysiu. -Kaip tai „apsižergti“?
Subtitrus vertė: Sandra Siaurodinė