Još jednom, spremni? Još jedanput.
Trideset udaraca. Otvorenih očiju.
Jedan, dva, tri, četiri, pet... -To!
...devet, deset, 11, 12.
Jedan, dva, tri... -Pogled.
...sedam, osam, devet, 20!
Jedan, dva, tri, četiri, pet, šest... -Nastavite!
Jedan, dva, tri... -Eksplodiraj!
Eksplodiraj! -Eksplodiraj.
Eksplodiraj! -Eksplodiraj!
Bravo! -Dobro.
Tako je. -Četiri!
Izvuci se! Kreni sad!
Sad? Ne... -Jedan, dva...
Eksplozija. -Tri, četiri...
Eksplodiraj. -Jedan, dva, tri...
Vežbajte. Hajde.
Bravo, rastresite se malo.
Bravo! -Ovo je skrivena kamera.
Ko me snima? -...spremne za rafal?
To! -Šta? Ne.
Da. -Tako. Drži položaj.
Da vidimo.
Pobogu!
Za ime boga.
Bože.
Poranila si čitavih 45 minuta.
Moramo da idemo jer imaju zlatne narukvice
za prvih 300 ljudi.
Triša, ne znam šta to znači.
Znači da požuriš, idemo.
Daj mi pet minuta.
Ne, moramo da idemo.
Hoćeš u toalet? -Ne treba.
Triša, nećeš izdržati do Kanzas Sitija.
Dobro sam. Požuri. -Žurim.
TRIŠ SKIDA ZVEZDE
Slatki!
Slatka!
Kako si? Šta radiš?
Idem na neki sajam u Kanzas Siti sa sestrom, znaš?
Da.
Zvuči zabavno.
Misliš?
Šta ti radiš?
Idem u muški klub čitalaca Biblije sa Bredom.
Bože. -Da, upravo tako.
To zvuči strašno.
Nisam bio, pa ne znam,
ali svako mesto bez žena zvuči strašno.
Ako hoćeš, pođi na sajam s nama.
Biće estrogena ma tone.
Voleo bih.
Ali Bred želi da idem s njim. Pričamo o milosti i starenju.
To se ne sme propustiti.
Bože, već mi ide na živce.
Izvini.
Idem sad, obećavam video-poziv.
Dobro.
Pozdravi Isusa od mene.
Uvek to radim.
Zdravo. -Ćaos.
Stižem.
Treba da se istuširam.
NEKO, NEGDE
Znaš, pronašla sam...
Nešto čudno tamo u kući. Dole u podrumu.
Šta?
Mamina ljubavna pisma tati.
Molim? -Da.
Mamina? -Da.
Šta piše? Jesu li vulgarna?
Preskočiću vulgarnosti jer ti to ne bi podnela.
Da. Ne želim da znam.
Znaš šta? Zapravo su slatka.
To su one poruke, valjda,
koje mu je ostavljala na radnom stolu.
Tu je pisala: „Lep dan, lepi”
ili „Sačuvaj poljubac za mene”, takva sranja.
Šta? -Znam.
I ručno pravljene čestitke za rođendan.
Nikad nisam dobila takvu, a ti?
Ne, naravno! -Ne!
To je... -Prosto...
Žao mi je što nisam znala da je to bilo tamo, da je postojalo.
Da je postojalo nešto od nje.
Čini mi se da sam viđala samo grozne stvari i...
Zato nisam htela da pođem njihovim putem.
Ja sam ipak uvek želela da se udam.
Samo sam mislila da će moj brak biti bolji.
Da, pa...
Vidi te sada.
Pazi. -Izvini.
Izvini. -U redu je.
Zar ti se ne piški? -Da, dovraga.
Znala sam da ćeš morati.
DOBRO DOŠLI NA SAJAM DOGAĐAJA VELIKIH RAVNICA
SAJAM DOGAĐAJA VELIKIH RAVNICA
KETLIN OLSEN IZUMITELJ PLANIRANJA DOGAĐAJA
Propusnice da uđete. Počinje u 15 h.
Dobro. Jedva čekam da upoznam Ketlin.
Ko je to?
Ona tamo. Ona je Džoana Gejns Srednjeg zapada.
SPECIJALNA GOŠĆA
Ketlin sa C? Stvarno?
Da, stvarno.
Vidi, karaoke. -Volite li da pevate?
Ja ne, ali moja sestra je sjajna.
Ne, nisam. -Da, jesi!
Nisam. -Da, jesi!
Važno je samo da se zabavljate.
Da, tako je.
Idemo da isplaniramo strategiju.
Biće baš zabavno!
Dolazi Džoana Gejns?
Ne bih rekla.
Ovo je uzbudljivo. -Jeste.
Zašto klub nije i za muškarce i za žene?
Valjda je oduvek bilo tako. Ne znam.
Ne znam imam li o čemu da pričam s njima.
Sa muškarcima?
Stvarno? -Stvarno.
Svi su vrlo fini.
Brus je možda malo neotesan,
ali dopada ti se Mark.
Dopada mi se Markova žena.
Divna je.
Ona je divna.
Ti si dobar u tome.
U čemu?
U druženju s muškarcima.
To je za mene samo stvar vežbe.
Morao sam da to radim godinama i godinama.
Malo sam stariji.
Stvari su tada bile nešto drugačije.
Ne znam, prosto... -Ne razlikuje se toliko.
Ja nikad nisam mogao da krijem.
Pokušao sam i ne mogu.
Pa,
nisi sportista kao ja.
Da, istina je.
Nema razloga za nervozu.
Videćeš.
Da. -Šta je najgore što se može desiti?
Molim!
Nedopustivo!
Stani! -Ne.
Džoele, molim te stani.
Džoele. Stigni ih.
Neviđeno!
Izvinite, gospodine!
Gospodine, to je bilo bezobrazno i opasno!
Izvini.
Eto!
Pokazao si mu.
Nije smešno. -Malo jeste.
Onaj deo gde si...
Bože.
Imam toliko ideja i mnogo stvari!
Nadam se da će mi sve stati u auto.
Da. Sjajno. Jedva čekam da ti pokažem.
Važi. Hvala, Miče.
U redu, zdravo.
Znaš šta? Stvarno je fin čovek.
Super.
Sklopiću oči kratko, samo 20 minuta.
Ne! Sem, ne možeš. Moramo da idemo među ljude.
Triša?
To su tvoji ljudi. Mene plaše. Previše je to kezova.
Sem, ustani. Obuci se. Ideš na karaoke, sada.
Stvarno me ne voliš.
Bože, eno Ketlin.
Gde? -Tamo.
Vidiš? -Vidim brend životnog stila.
Da, to i jeste. -Je li?
Idi pričaj s njom. -Ne mogu tek tako.
Ti si Triša Miler.
U pravu si. Da odem? -Da. Bićeš dobra.
Ne brini za mene. -Ne brinem.
Možeš malo.
Izvini.
Džoele, evo me u paklu razularenih mama.
Kako si ti?
Koji je rezultat?
Izvini. Uplašio si me, ne znam zašto.
Ne, ne znam rezultat. Žao mi je.
Nisam hteo da mislim da ne voliš sport.
Znaš?
Da. Hvala.
Ali ne volim ga.
Izvini.
Tajlere. Samo na čas.
Slobodno. Da.
Zdravo. Kako si?
Crkavam ovde.
Brus mi priča
da ima mnogo oružja.
Kažeš 14 komada?
Uglavnom muskete.
Da.
Nije im lako, zar ne?
Jesi li videla? -Šta?
Sve ovo vreme sam razgovarala sa Ketlin.
Neverovatna je!
Triš! -Da, znam!
Tako je kreativna i inovativna i...
Ali da znaš, i ja sam imala šta da kažem.
Bravo. -I...
Sutra idem na doručak s njom.
Triša. -Da, zamisli!
Daj mi još jedno piće, ovo je moja noć.
Radujem se zbog tebe. Divno.
Kažem ti ja, Sem. Tako se to radi.
Stisneš petlju i uspeš. -...Triša M. na binu.
Pridrži mi. -Pevaćeš?
Da, hoću.
Hvala.
Ovo je neočekivano.
Voli da peva karaoke? -Ne, koliko ja znam.
Ovde kaže...
U četvrtom pismu.
„Ipak, često zaustavljamo ovaj tok zbog male vrednosti koju mu pridajemo.
Neka ga više ne zaustavljamo.
Uđimo u sebe i srušimo branu koja ga sprečava.
Otvorimo put za blagodat.”
Ovo je ostavilo utisak na mene.
I ja sam to podvukao.
Imaš li kalendar? -Da.
Zdravo, Džoele. Ja sam, Bret.
Sećaš li me se? -Da. Sećam te se.
Kako si?
Dobro. Da. Sjajno.
Uživao sam danas u diskusiji.
Bila je dobra. -Da.
Drago mi je da te vidim.
Viđam te u crkvi.
I... -Stvarno?
Da.
I nisam ti se javljao
jer se stidim svog ponašanja
prema tebi u srednjoj školi.
Ne, bili smo mladi. To je bilo odavno. U redu je.
Ne, nije u redu.
Nema veze. -Bilo je pogrešno.
Nego, pustiću te da završiš to.
Da.
Jesi li gladna? Ja sam mrtva.
Naručićemo picu.
S pečurkama?
Pečurke i spanać?
Treba mi tvoj novčanik.
Da li si se onesvestila?
Ne, nego...
Triš, hajde, piški mi se.
Sem! -Triš, moram da piškim.
Šta ti je?
Peče.
Šta peče?
Kad piškim.
Dobro. -Šta?
Šta? -Ništa. To je...
Ponekad svakog malo peče kad piški.
Ali ovo mnogo peče.
Da li si...
Sigurno nije ništa strašno.
Hoćeš da pogledaš?
Tvoju vaginu?
Da. -Triša.
Ne mogu. Molim te.
Molim te. Samo je pogledaj.
Sem! Pogledaj!
Dobro, samo...
Važi. -Sigurno je urinarna infekcija.
Da.
Nije urinarna infekcija. -Kako znaš?
Znam, Triša.
Koliko mi je trebalo da upišem venerične.
Pa...
Prema internetu, a ja nisam doktor,
za to tvoje ima leka,
što je dobro.
Ne mogu da kažem dr Vajz. -Ne, nemoj njoj.
Od koga li ti je?
Nisam sigurna.
Od onog malog, kratkog? -Ne.
To je bio samo jedan poljubac. Smrde mu usta.
Da.
Tip iz kantri kluba? -Ne.
To je bio samo laki peting.
Osim... Možeš li tako...
Ne. Ma daj. Nije moguće.
To ti se desilo kod kuće.
Da nije onaj tip s narukvicama?
Bože. -Šta?
Ne!
Triša. -Jebem ti mene.
Taj gad!
Triša, o kome pričaš?
Ko je?
Jebeni Rik. -Ne.
Mora da je on.
Nisi valjda spavala s Rikom!
Nisam nameravala. -Šta nisi?
Nisi... -I nisam želela.
Molim? -Svratio je.
Raširio ti noge i zavukao ga?
Ne, plakao je kako mu nedostajem i ja...
Bože! Šta je bilo?
Napili smo se i sad imam prokletu bolest, eto!
Triša. -Bože!
Imam polnu bolest. -Rik!
Imam polnu bolest!
Imaš polnu bolest, ali to nije tako strašno.
Šta ako se nikad ne izlečim?
Bitanga jedna! Mrzim ga!
Tako mi svega. Kakva sam ja budala.
Mlati onom prljavom kitom po gradu, a ja sad ispaštam?
Neće moći.
Ne zezaj se sa Trišom!
Kunem ti se, kad ga budem videla,
rastrgnuću telo tom jadnom, jebenom dupeliscu pizdavom
i baciti ga u močvaru Tatl Krika!
Ako ga želi nazad, neka roni i nađe ga!
Jebem li mu sve!
Sranje.
Bestraga! -Da, jebeš ga.
Šta ako mi se proširi na dupe?
To je opasno.
Jesi li dobro?
Da. Dobro sam.
Pa...
Čuo sam da pričaš s Bretom.
Čuo si?
Jesam.
Nisam to očekivao.
Pa,
dobro je znati da ljudi mogu da se promene.
Mogu li?
Da.
Bar to mislim.
Hoćeš da ja vozim?
Ne.
Ne bih da rizikujem izliv besa na putu
sad kad sam osetljiv.
Hoćeš li
da ti napravim čili?
Hoću češće da viđam prijatelje.
Možemo to.
Hoću da punim sudo-mašinu.
Ne sviđa ti se kako je punim?
Ne, tebi se ne sviđa kako je ja punim.
Ne sviđa ti se.
Samo nisam nikad video da neko
stavlja čaše na donju rešetku.
Nisam to video nikad pre u životu.
Da, pa... -Ali može i tako.
I želim da stavljam slike na frižider.
Volim da vidim voljene ljude ujutru dok pijem kafu.
Na frižideru?
Da, hoću da ih stavim na frižider. -Dobro. Znaš šta?
To uopšte nije problem.
Nikakav problem.
Volim te, Brede.
Volim te.
Dobro.
Idemo na čili.
Jesi li dobro?
Da.
Šta?
Kako misliš „šta”?
Upravo si uzdahnula.
Šta je? -Ništa.
Nije ništa.
Reci mi.
Jedan tip. Znaš.
Ne moramo o tome.
Postoji tip?
Ko je?
Neko iz bara?
Recimo.
I?
I ništa. Nije ništa.
Ništa se nije desilo. Niti će se desiti.
Ali...
Nema veze jer stalno mislim na njega.
Dobro. Pa...
Šta ćeš uraditi?
Ništa.
Zašto?
On ne misli na mene.
Ti to ne znaš. -Znam...
Triša. -Ne, ne znaš. Ti to ne znaš.
Zašto ga ne pitaš da izađete? -Na čemu si?
Šta može da ti se desi?
Mogu da završim sa svrabom koji peče.
Ne preteruj sad.
Izvini.
Hoću reći, Sem,
nemaš čega da se plašiš.
Niko ne zna šta ga čeka, veruj mi.
Niko. Treba samo...
Samo uradi to.
Da mi je tvoje samopouzdanje.
Ne tvoja bolest, već samopouzdanje.
Glupo je. -Nije glupo.
Da.
Zapravo je vrlo jednostavno, Sem.
Samo treba da se ispoljiš.
Dosta više s tim ispoljavanjem.
Bože.
Jesi li i to ispoljila? -Ćuti.
Hvala ti. -Jesi li dobro?
Da. Nikad bolje.
Dobro, onda,
laku noć.
Laku noć.
HITNA SLUŽBA 24
Bestraga.
Bila si u pravu. Hlamidija.
Recept stiže za 20 minuta.
Dobra vest je da sam ti kupila koka-kolu za mamurluk
i rolnice sa cimetom, onako.
Hvala ti što brineš o meni.
Nema na čemu.
Hoćeš li da podeliš?
Da. -Nisam kupila samo zbog tebe.
Sinoć,
bila sam srećna što si pričala sa mnom.
Da. Trenutak slabosti. Sad sam bolje.
Iako je reč o Islandu. -Molim?
Izvini...
Sranje. Gledala si mi telefon?
Jesam. -Kučko.
Kučko!
Sad znam. Moraš mi sve reći.
Zar ti ne smrdi bar malo? -Ne, ne smrdi.
Bože. -Dobro, želim sve da znam.
Žao mi je, nemaš više prilika.
Ko je sad kučka? -Ti, ja, mi...
Mi smo kučke. Mi smo sestre kučke.
Hlamidija kučke. -Ne!
Idemo sad po konjske pilule za tvoju bolesnicu.
Zaista su velike? -Da, ogromne.
Kao tip iz kantri kluba koga ne smeš da zajašeš.
Daj mi njegov broj. Ja se ne bojim. -Da zajašem?
Prevod titlova: Danijela Pejčić