Ugyanaz a jelenség.
Levetem magam a szikláról, és azt feltételezem,
hogy utána majd az az ember leszek,
aki elkap odalent.
Sok minden történik zuhanás közben...
KÉPESEK VAGYUNK NEHÉZ DOLGOKRA
Igen.
...ami miatt más nő leszek,
mire elkapom magamat a mélyben.
Jaj!
Ebben kell bízni.
Bízom.
Nem is tudom, bizalom-e.
- Vagy csak egy fura megérzés. - Te jó ég!
Ördögi alku.
- Így van. - Ne!
Nem maradhatsz, nem mehetsz el, ez van.
Maradhatsz, tényleg.
- Megismerheted a lányt... - Nem!
Ez nekem most nem megy.
- Nem megy! - „Megismered a lányt.”
Hallgass! Szeretlek, de fogd be!
Nem!
Jaj, ne!
Mit tettem?
VALAKI VALAHOL
A SÉF
- Szia! - Szia!
- Mi az? Mi a baj? - Semmi...
Belementem egy kedves idős néni autójába.
Értem.
Istenem, ugye... nem ölted meg?
Nem, csak kocc... csak koccantunk, de...
Minden rendben?
Egy bundás kenyér segítene?
- Igen, nagyon. - Jó. Egy próbát megér.
Nekimentél egy néninek. Kicsit megnyomtad a kocsit.
- Igen. - Nincs baj.
Várj csak!
Te jó ég! Ő hív.
Mit akarhat? Azt mondta, jól van.
Most meg fáj a kurva nyaka?
Halló?
Igen.
Igen, jól.
Igen.
Abszolút.
Viszhall!
Nem tűnt vészesnek. Minden oké? Nincs baj.
Felhívott, jól vagyok-e,
mert rájött, hogy nem kérdezte meg az eset után.
Azta... Hát, ez...
- Még senki sem volt... - Kedves.
...ilyen kedves velem.
Joel, nézd! Nézd, Joel!
Bundás kenyér! Te is imádod.
Imádom. Igen.
Bocs, ez nagyon hangos volt. Váltsunk is témát!
- Tuti? - Váltsunk témát!
Akarsz beszélni a sunyi kis férjekről?
Fred!
Fred Rococo!
Nem én vagyok!
Most aztán lebuktál!
Miért? Salátáért jöttem. Nem nagy ügy.
Fred, te végig ide jártál?
- Nem! - Itt jó helyen van a titkod.
- Csatlakozz hozzánk! - Ja.
Ide? A bundás kenyérhez?
- Kicsináltok! - A miénk.
Ne törődj vele!
Tessék, Fred. A sajtburger és a krumpli.
- Fred! - Fred!
Mi van? Néha szeretek rosszfiú lenni.
Azta!
- Na? Ez az? - Igen.
Joel, ez nem vészes.
- Nem vészes, ugye? - Kicsit sem.
Ja.
Azért tudsz vezetni?
Elviszlek én, ha akarod. Szeretnéd?
Nem, jól vagyok.
Csak egy kicsit... felzaklatott, de nincs gond.
Ha átjönnél, pátyolgathatnálak egy kicsit.
Ihatnánk martinit, csikicsatázhatnánk, meg...
Az szuper lenne.
- Jó ötlet, csináljuk! - Tényleg?
Nem kell megkérdezned Bradet?
Nem. Ő a pasim, nem az anyám.
Azt csinálok, amit akarok, és akarok egy pizsipartit.
Istenem! De örülök! Ez nagyon...
Szükségem van erre. Mint régen. Nagyon jó lesz.
Joel! Jaj! Ne már!
Nem láttalak ilyennek, mióta megnéztük a Csendszimfóniát.
Szedd össze magad, kérlek!
Jól vagyok.
- Nincs baj. - Biztos? Jó.
Csak mert ha szeretnéd,
énekelek neked a Beautiful Boyból, és...
Ne merd! Tedd le a kezed!
Az ujjaim már...
Ne! Az a rész csinált ki legjobban! Tedd csak le!
Engem is, basszus.
Hihetetlen, hogy Richard Dreyfuss
nem kapott érte Oscart.
Rossz éve volt.
Jó, tudod, mit?
Szarok rá, ha dolgoznod kell, Rick!
GYÓGYMÓD KONFERENCIA
KONZA A GYÓGYULÁSÉRT
Nem!
Csak azt akarom tudni,
hogy miféle lotyóval jöttél össze, Rick!
Elkapod a chlamydiát, és átadod nekem?
Ki csinál ilyet?
Nem-nem!
Ne add nekem a hülyét!
Igen, jártam orvosnál!
Igen, leteszteltek, te barom! Hát téged?
Én?
Nem!
Nincs az az isten, hogy te kaptad el tőlem!
Orvosilag lehetetlen!
Nem csak kitaláltam a chlamydiát, nem kirántottam a seggemből,
hogy „De jó! Nemi betegséget adok
a kibaszottul hülye és seggnyaló volt férjemnek, aki...”
Add ide!
Szia, Rick! Sam vagyok.
Mind tudjuk, hogy nem bírod a gatyádban tartani a farkad.
Nem, fogd be a pofád! Én beszélek.
Igen, te voltál, ja.
Te meg a retkes farkad maradjatok távol a húgomtól!
Értetted? Értetted. Helyes.
- Van hozzáfűznivalód? - Igen, csak... Seggfej!
Szerintem megvolnánk, Rick, kösz.
- Megbaszhatja. - Igen.
- Szóval végre felhívtad. - Igen.
- És milyen érzés? - Hát, nagyon jó.
- Igen? - Ja.
- Jó. Kell egy kis idő? - Nem, kurvára pörgök!
- Oké... - Rohadt jólesett!
Helyes! Mit csináljak?
- Ülj le oda! - Jól van.
- Készen állsz? - Én... teljesen.
Mitch, Helen,
örülök, hogy megosztom ezt veletek.
Üdv a Gyógymód Konferencián!
Köszi.
Van egy vázlatom a helyszínről.
A vendégeket egy asztalnál várják,
ahol majd regisztrálhatnak.
Kapnak egy táblát,
és regisztrálhatják a telefonszámukat az aukcióra.
Kétszer volt a „regisztrálhat”.
- Imádom. Remek vagy. - Köszönöm.
Itt vannak kiállítva az elárverezendő tárgyak,
mindegyik fantasztikus.
Páholyba szóló jegyek a focimeccsre.
Jegyek a Hajlakk musicalre a McCainben,
és egy „Csinálj saját sört” program
a Manhattani Sörfőzdénél.
- Ezt biztosan imádnád. - Nagyon menő.
És most...
Mitch, Helen,
tudom, nem akarjátok, hogy rólatok szóljon az este.
De a történetetek olyan inspiráló,
és tudom, hogy mélyen megérinti az embereket.
Tudnak kapcsolódni hozzá,
és remélhetőleg nagylelkűségre sarkallja őket.
- Szabad? - Igen. Persze.
Tudod...
Trish, ez nagyon jó lett. Nem tudtam, hogy ilyesmiket is csinálsz.
- Tényleg tetszik? - Imádom.
A MI TÖRTÉNETÜNK
Jó ég! Háromszor győzte le a rákot.
Igen, durva.
Egy igazi harcos. A férje pedig őrülten szereti.
- Elképesztő. - Ja.
Szóval valami ilyesmi lenne.
Hűha!
Tudod... te aztán értesz ehhez, Tricia.
Egy halom pénzt fogunk keresni aznap este.
Olyan sokat tanultam már.
Például, hogy komoly rákkutatás folyik az egyetemen.
Ezt nem is tudtam, hát te?
- Fogalmam sem volt. - Ugye?
Szeretnék egy kamionnyi pénzt küldeni nekik, érted?
Egy családnak sem kéne...
Hát, érted.
Ja.
És ha...
- És ha mi? - Ha...
Mi lenne, ha csinálnál egy „Tíz dollár a gyógymódért” eseményt?
Kitehetnél egy számot a kivetítőre a meccsen,
amin adakozhatnak.
Dobnak egy üzit, utalnak tíz dolcsit,
és kész is van. Érted?
Nem tudom, érted.
Ha kimennek 50 000-en,
és már csak a negyede adakozik, az...
- rengeteg pénz lenne. - Bakker!
Ez nem is rossz. Ez... remek ötlet.
Jó.
Add a kezed!
- A kezem? - Igen, add ide!
Számoljunk háromig! Egy, két, há', mondd velem: „Bevonzzuk!”
- Így kell mondani: „Bevonzzuk!” - Jól van.
Egy, két, há'!
- Bevonzzuk! - Bevonzzuk!
Na jó, ez meg sem történt.
Én most lépek. Remek leszel.
Ne! Maradj velem!
Á, én nem illek a gazdagok közé.
- Nem tipikus gazdagok, eskü. - A vérükben van.
Ne, Sam! Ideges vagyok. Maradj itt!
Bocs, de... még dolgom van.
Mi van? Tényleg csinálsz valamit?
- Igen, komolyan. - Talán Izlanddal?
Hagyj már békén!
Tuti! Vele találkozol?
- Hagyj... - Ugye nem így akarsz menni?
- Hogy? - Légyszi!
Egy kicsit göndörítsd be a hajad, vagy nem is tudom...
- Tricia! - Kenj fel szájfényt!
Bármit is csináltok, előtte nézd meg alaposan!
Maradj már!
Jesszus!
Szedd össze magad!
Persze.
Na jó.
Nem nagy ügy ez.
Nem nagy ügy.
Üdv!
- Helló! - Üdv!
Bocs, hogy kicsit késtem.
Volt egy kis divatvészhelyzet.
Tetszik az ing.
Kösz, gondoltam, kipróbálok valami újat.
Jó ötlet.
- Maga is jól néz ki. - Tessék?
- Azt mondtam, jól néz ki. - Köszönöm.
Kösz.
És hol van Wesley? Ő...
Ő az érzelmi támogató állatom.
Az enyém is.
Éppen alszik.
Értem.
- Idehívjam? - Á, nem kell.
Hívom. Wesley!
Szevasz!
Szia!
- Jó kutya. - Az.
Asszem, olyan ideges, mint én.
Van kedve sétálni egyet?
Ja, simán.
- Jó, akkor... hozom a kabátomat. - Rendben.
Na és, hogy vannak a csirkék?
Jól.
Kaptak tőlem játékot.
Ha unatkoznak, verekszenek.
Csirkék. Akár az emberek.
Építettem néhány ágyást.
Kelbimbónak, brokkolinak,
karórépának.
Volt mustárfű is, de a szarvasok megették.
Hát, igen. Tudja...
apám kihúzott egy zsinórt, amire szappant tett,
hogy távol tartsa őket.
Nem tudom, használt-e valamit, de...
sosem bántotta volna őket.
Tetszik az ötlet.
Igen, oda még hajdinát is ültettem.
Tatárbúza. Az a másik neve.
A talajnak pihennie kell.
A talaj... olyan, mint az ember.
Szokott lőni?
Már próbálkoztam.
- Igen? És hogy ment? - Nem túl jól.
Hát, nem olyan könnyű, mint ahogy tűnik.
De...
Ha szeretné,
én megmutatom, hogy kell, tudja...
Meg kell találnia a súlypontot,
és minden a helyére kerül.
- Igaza lehet. - Ja.
Tudja, szerintem ügyesek vagyunk.
Igen, szerintem is.
Kínos, de azt hittem, nem lesz témánk,
ezért írtam egy listát.
- Listát írt? - Igen, írtam.
- Megnézhetem? - Nem.
- Kérem.
- Elég rossz. - Annyira csak nem.
Nem egy jó lista.
Mutassa meg, kérem!
Jól van.
Istenem...
- „Kutyák”. - Jó, nem kell felolvasni.
De szeretnék mindenre válaszolni.
- Rendben. - „Mindig volt kutyája?”
Hát, többnyire.
Régebben fél évig neveltem egy borjút.
De csak egyszer,
mert összetört a szívem, amikor el kellett adnom.
És hogy hívták?
Audbjorg.
Ezt most találta ki, ugye?
Dehogy.
- Bocsánat. - Miért nevet?
- Nem esik jól. - Gondoltam...
volt valami beceneve.
Melyik borjú hallgatna erre a névre?
Audbjorg!
Végre nevetett egy viccemen.
Nem tetszik, hogy folyton lehúzza magát.
És milyen kérdései vannak még?
Ez olyan megalázó.
„Milyen hely Izland?”
Elég hideg.
Nagyon sötét télen.
De nyáron sokat süt a nap.
Gyönyörű hely.
Nem kell maradnia, ha nem akar.
- De, jól érzem magam. - Rendben.
„Kedvenc zene”.
Ez könnyű.
Komolyzene.
Wagner és Debussy.
Hát, aki nem szereti a Clair de Lune-t, az seggfej.
Pontosan.
Visszakaphatom?
Különben a végén még nem marad témánk.
- A francba! - Nem.
- Meg se kérdeztem... - Nem baj.
- Sajnálom, én... - Nem baj.
Istenem!
Azt hiszem, most elmegyek.
- Ne! Ne menjen, kérem! - De szeretnék...
Ó, jaj!
Úgy sajnálom, azt hittem...
- Nem... - Inkább...
- Nem tett semmi rosszat. - Sétáljunk tovább!
Meglátjuk, mi lesz.
Nekem talán nincsen...
elég érzelmi stabilitásom ehhez.
Na jó.
Azt mondta, dobjam el, és eldobtam.
Visszapattant a földről, és jó erősen szemen találta.
Ez nem a te problémád.
Végül is dobálni járunk.
- Csak kapd el! - Kapd el!
Figyi, meddig kell ezt a lábunkon hagyni?
Az enyém teljesen elzsibbadt.
Tudod, mit?
Most, hogy mondod, az enyém is.
Az baj? Azt hittem, normális.
- Jesszus, nem tudom! - Én sem.
- Szerintem már levehetjük. - Igazad lehet.
Bár én élvezem a zsibbadtságot.
Sam!
És most mi lesz?
Hát, most...
Először ijesztő lesz, azután meg undorító.
De utána olyan puha lesz a lábunk, mint soha életünkben.
És a zsibbadás?
Passz.
Remek. Ez király.
- Egészségünkre! - A zsibbadt lábra!
A zsibbadt lábra!
Na jó, szóval...
Már...
Most már beszélhetünk róla?
- Igen. - Akkor csak...
Igen.
Oké.
Tudom, hogy megbékéltél vele,
de ami történik, annak van köze a gyerekhez?
Jó, mert attól féltem,
hogy Istenhez vagy a valláshoz van köze.
Ahhoz meg nem értek. Jaj, egek! Rátapintottam.
Oké.
Nem tudom!
- Sajnálom. - Ugyan!
Bocsi.
Csak... most minden olyan jó.
Csodálatos Braddel.
Sok barátunk van. Itt vagy te.
Minden pompás az életemben.
Miért nem elég ez?
Mi baj azzal, ha kicsit többet szeretnél?
Nincsen azzal semmi baj, Joel.
Nem tudom, mit tegyek.
Tudod, talán...
Beszélhetnél Deb lelkésszel.
Nem, az már nem opció.
Én nem vagyok biztos benne.
Amiket meséltél róla, azok alapján...
Jó ember, nem?
- De igen. - Akkor miért nem...
Csak próbáld ki, meglátjuk, mi lesz!
Érted?
- Igen. - Ő...
Mindig azt mondod, hogy a jézusosok jó emberek, nem?
Vagy valami ilyesmi, passz.
A jézusosok jó emberek?
Ja, a jézusosok.
Van egy lökhárítómatricám, amin ez áll.
- Na jó, nincs. - Jól van.
Elég a témából. Így is túl sokat
beszéltünk róla. Beszéljünk...
- Nem, ráérünk. Folytassuk! - Már unom.
Unom magamat. Beszéljünk rólad!
Mi van veled? Történt valami?
- Sok minden. - Helyes. Mesélj!
Jól van.
Hát...
Van egy... van egy pasi.
Kicsoda?
Aki a farmunkat bérli.
A fickó a kocsmából?
Az a férfias, mély hangú pasas?
Oké, és mi a neve?
Nem is igazán tudom.
Nem hiszem, hogy ki tudnánk ejteni.
- Mi csak Izlandnak hívjuk. - Nahát! Izlandi?
Az izlandiak nagyon jó emberek.
- Tényleg? - Fogalmam sincs.
Baszki!
Szóval...
El...
Elhívott randira, és... elmentem.
És...
megcsókolt.
Bocsi!
- Oké. - El akartam mondani.
- Esküszöm. - Semmi baj, most elmondtad.
És hogy érzed magad?
Nem jól.
Miért?
Mert nagyon bírom.
És nem igazán...
Nem tudom...
Nem tudom, mit csinálok.
És ez az egész felhoz pár régi emléket.
Micsodát?
- Hát, hogy mit gondolok magamról. - Értem.
És hogy...
Mi lesz, ha egyszer jobban megismer.
Miért akarna engem?
Miért ne akarna?
Szeretném ezt hinni, Joel.
Tényleg...
Tényleg próbálkozom.
Komolyan!
De egyes dolgokat nehéz elfelejteni.
- Tudom. - De nagyon szeretném.
Hát, próbáld ki, és meglátod, mi lesz!
Hát... cseszd meg!
Egy bölcs nő mondta ezt nekem.
Nem, az egy hülye picsa.
Elértem, hogy te is bőgj.
Megnézzük a Csendszimfóniát, hogy jobb kedvünk legyen?
Mehet!
- Jó. - És ne fenyegess jókedvvel!
De az lesz, mert betolok pár fánkot.
Fincsi!
Nem tudom, egyek-e, eléggé tele vagyok.
Ez majd segít, ígérem.
Ez az az epres, amit... Igen!
- Még sosem vettem. - Én sem.
Úristen!
- De? - Semmi.
Olyan, mint Tricia fertőzése.
- Ami nem is sima fertőzés volt. - Ne!
- Chlamydia! - Ne!
Ilyen nincs!
Durva, mi?
A feliratot fordította: Zsámán Jetta