To je enak pojav.
Vrgla se bom v prepad in zaupala,
da me bo na koncu ujela oseba,
v katero se bom spremenila.
Med padanjem se bo zgodilo...
Ja.
...ki me bodo na koncu, ko se bom ujela,
spremenile v drugo žensko.
Joj.
Zaupajte temu procesu.
Zaupati moraš.
Pa je to res zaupanje?
To je šesti čut. - Mojbog!
Posel s hudičem.
Ne moreš ostati... - Ne!
...in ne moreš oditi, je, kar je.
Ampak lahko bi ostal.
Zdaj pa o punci... - Ne.
Ne morem zdaj tega.
Res ne morem! - "Slišali boste o punci."
Utihnite. Rad vas imam, a utihnite.
Ne!
Ne.
Kaj sem naredil? Kaj sem naredil? Kaj sem naredil?
MOST
NEKDO, NEKJE
Hej. - Hej.
Kaj? Kaj se dogaja? - Nič.
Z avtom sem trčil v prijazno starko.
V redu.
Saj je nisi... Saj je nisi ubil?
Ne! Samo materialna škoda, ampak...
Je vse v redu?
Bi pomagal francoski toast?
Ja, res bi pomagal. - Ja. Lahko poskusimo.
Starko si zbil, pa kaj. Malce si poškodoval avto!
Ja. - Nič takega ni.
Čakaj.
Mojbog, kliče me.
Zakaj me kliče? Rekla je, da je v redu.
Si je poškodovala vrat?
Halo?
Ja.
Ne, sem.
Ja.
Vsekakor.
Adijo.
No... To je zvenelo dobro. Je bilo dobro? Gotovo.
Sprašuje, če sem v redu,
ker je prejle pozabila vprašati.
Vau. To je res...
Česa tako prijaznega... - Lepo.
...še nisem doživel.
Joel, glej!
Francoski toastek. Obožuješ ga.
Ja, res je. Res ga.
Oprosti, res sem bil glasen. Zamenjajva temo.
Ja? - Zamenjajva temo.
Hočeš govoriti o pretkanih soprogih?
Fred!
Fred Rococo.
Nisem jaz.
Pa te imava.
Samo po solato sem prišel. Nič takega.
A že ves čas hodiš sem?
Ne. - Tvoja skrivnost je na varnem.
Pridruži se nama. - Ja.
Tu? Pred ta francoski toast?
Ubila me bosta! - Danes je tak dan.
Ignoriraj ga.
Fred, izvoli cheeseburger in pomfri.
Fred. - Fred!
Kaj? Včasih sem pač poreden.
Vau!
Kaj? Tukaj? - Ja.
Joel, to ni nič.
Res ni tako hudo. - Ni hudo.
Ja. Ja.
Lahko voziš?
Če hočeš, te lahko peljem.
Ne, ne. V redu sem.
Samo malce sem pretresen, a je v redu.
Pridi do mene, razvajala te bom, da prideš k sebi.
Lahko bi pila martinije in se žgečkala in...
Dajva.
To lahko narediva. Hočem to! - Lahko?
Ne boš vprašal Brada?
Ne! Moj fant je, ne pa mama.
Lahko počnem, kar želim, hočem zabavo v pižamah.
Mojbog. Res sem navdušena. To bo...
Rabim to. Kot v starih časih bo. Navdušena sem.
Joel, ne! Daj no.
Nisem te videla takega, odkar sva gledala Opus g. Hollanda.
Spravi se k sebi.
V redu sem.
V redu sem. Ja. - Si res? V redu.
Ker če hočeš,
ti z veseljem zapojem izsek iz "Beautiful Boy" In...
Da ne bi! Daj roke dol!
Moji prsti...
Ta del me najbolj zjebe. Daj jih dol.
Tudi mene zjebe.
Ne morem verjeti, da Richard Dreyfuss
ni dobil oskarja za to.
Ni bilo njegovo leto.
Veš, kaj?
Vseeno mi je, če delaš.
OSVETLITEV
KONZA ZA ZDRAVILO
Ne, ne, ne.
Res bi rada vedela,
s katero mrho si se tokrat spečal, Rick?
Fasal si klamidijo in jo potem dal meni?
Kdo to počne?
Ne, ne. Ne, ne, ne.
Ne delaj se neumnega.
Ja, pri zdravniku sem bila!
Testirali so me, bedak. So tebe?
Mene?
Ne. Ne.
Nemogoče je, da bi jo dobil od mene.
Medicinsko nemogoče.
Klamidije si nisem povlekla od nikoder in rekla:
"Hudo! To SPB
bom dala svojemu bivšemu možu-bedaku, ki..."
Daj mi telefon.
Hej, Rick. Sam tukaj.
Vsi vedo, da ne znaš držati tiča v hlačah.
Ne. Utihni, jebemti. Jaz zdaj govorim.
Ja, ti si bil. Ja.
Ne približuj se več moji sestri s tem umazanim tičem.
Jasno? Jasno. V redu. Dobro.
Bi še kaj dodala? - Ja. Ja. Samo... Pizdun!
To bo to, Rick. Hvala.
Odjebi. - Ja.
Končno si ga poklicala? - Ja.
Ja? Kako se počutiš? - Ja. Res dobro.
Dobro? - Ja.
Dobro. Rabiš pavzo? - Ne! Naspidirana sem!
V redu... - To je bilo dobro.
Super. Kam naj grem?
Sedi tja. - V redu.
Si pripravljena? - Čisto pripravljena.
Mitch, Helen,
res sem navdušena, da lahko to delim z vama.
Dobrodošla pri Konza za zdravilo.
Hvala.
Tu imam predogled prostora.
Kot vidita, imamo mize za recepcijo,
kjer bomo popisali goste.
Dali jim bomo loparček
in popisali njihove telefonske za dražbo v živo.
Ne bom ponovila popisali.
Super. Vrhunsko ti gre. - Hvala.
Tukaj imamo prikazane naše predmete za dražbo,
nad katerimi smo navdušeni.
Imamo VIP-sedeže za nogometno tekmo.
Imamo dve karti za muzikal Lak za lase.
Pa tudi doživetje, kjer si variš svoje pivo
pri pivovarni Manhattan.
Vedela sem, da ti bo všeč. - Res kul.
Zdaj pa...
Mitch, Helen,
vem, da nočeta biti v ospredju,
a vajina zgodba je tako navdušujoča
in vem, da bo pustila globok vtis.
Z njo se bodo lahko povezali in upam,
da bodo tako donirali več denarja.
Smem? - Seveda.
Mislim...
Trish, to je res kulsko. Nisem vedela, da boš to naredila.
Ti je všeč? - Super je.
NAJINA ZGODBA
Trikrat je premagala raka.
Ja, vem.
Res je borka, on pa jo zelo ljubi.
Noro je. - Ja.
No, to je v glavnem to.
Vau.
Res si dobra v tem, Tricia.
Želim si, da zbereta veliko denarja.
Veliko sem se naučila ob tem.
Na univerzi K-State opravljajo hude raziskave.
Tega nisem vedela. Ti?
Nisem imela pojma. - Vem!
Hočem jim pripeljati tovornjak, poln denarja.
Nobena družina ne bi smela...
Saj veš.
Ja.
Kaj, če...
Kaj? - No...
Kaj, če bi naredila akcijo "10 $ za zdravilo" na nogometni tekmi?
Lahko bi objavili številko na zaslonu,
kamor bi ljudje poslali SMS za donacijo.
Pošljejo SMS, donirajo 10 dolarjev
in končano.
Ne vem. Mislim...
Če pride 50.000 gledalcev
in bi jih vsaj četrt doniralo, bi lahko...
To je veliko denarja. - Prekleto.
Res dobra ideja.
V redu.
Daj roko sem.
Roko? - Ja, daj jo sem.
Preštela bom do tri in bova rekle manifestiraj.
Tako moraš reči. Manifestiraj! - V redu.
Ena, dve, tri.
Manifestiraj! - Manifestiraj!
To se ni zgodilo.
Moram iti. Super ti bo šlo.
Ne, ne! Hočem, da ostaneš.
Ne, nerada sem z bogataši. To ni zame.
Nista tipična bogataša. - Ne morejo si pomagati.
Ne! Sam, živčna sem. Hočem, da ostaneš.
Oprosti. Opravke imam.
Kaj... Res imaš opravke?
Ja, opravke imam. - Islandijo?
Pusti me pri miru.
Zmenek z Islandijo imaš?
Pusti me... - Saj ne boš šla taka?
Kaka? - Prosim.
Samo pravim ti, da si malce uredi frizuro...
Tricia! - Mogoče malce glosa?
Karkoli boš naredila, pred odhodom se oglej v ogledalu.
Umiri se!
Jezus.
Jezus, umiri se.
Seveda.
Prav.
Nič takega.
Živjo.
Hej. - Živjo.
Oprosti, ker zamujam. Bila sem...
Imela sem nujni modni primer.
Lepa majica.
Hvala. Hotela sem poskusiti nekaj novega.
Paše ti.
Lepo izgledaš. - Prosim?
Rekla sem, da izgledaš lepo. - Hvala.
Hvala.
Kje je Wesley?
On je moja žival za čustveno oporo.
Tudi zame.
Spi.
V redu.
Ga boš poklicala? - Ne, v redu je.
Ga bom jaz. Wesley!
Hej!
Živjo!
Priden! - Ja.
Tako živčen je, kot jaz.
Bi šla na sprehod?
Ja, seveda.
Prav, po plašč si grem. - V redu.
Kako so kokoške?
V redu.
Igrače sem jim dal.
Če se dolgočasijo, se prepirajo.
Kokoši pač. Kot mi.
Tam sem zasadil nekaj zelenjave.
Brstični ohrovt, brokoli,
koleraba.
Imel sem tudi gorčico, a so jo pojedle srne.
Ja. Veš, moj...
Moj očka je na vrv nanizal milo,
da jih je pregnal.
Ne vem, če je delovalo, ampak...
Ni jim hotel škodovati, tako da...
Zamisel mi je všeč.
Ja, tamle sem zasadil ajdo.
Pa angleško sorto graha, oprosti za to.
Ja, zemlja se mora spočiti.
Zemlja, podobna nam je.
A streljaš?
Poskusil sem.
Kako je šlo? - Malce sem rabil.
Ni tako lahko, kot izgleda.
Ampak...
Veš, če...
Če hočeš, ti lahko pokažem...
V bistvu moraš najti svoje sidrišče,
potem pa gre samo od sebe.
To zveni smiselno. - Ja.
Ja, mislim, da nama gre kar dobro.
Ja, tudi jaz.
Sram me je priznati, a bala sem se, da ne bova imela
o čem govoriti, zato sem naredila seznam.
Seznam? - Ja.
Mi ga pokažeš? - Ne.
Ne. - Prosim?
Res je beden. - Gotovo ni tako hudo.
Res ni dober seznam.
Naj ga vidim, prosim.
V redu.
Mojbog.
"Psi." - Ne rabiš brati na glas.
Na vsa vprašanja ti bom odgovoril.
V redu. - "Si vedno imel pse?"
Večinoma.
Eno leto sem vzgajal teličko.
A samo enkrat, ker...
Ko sem jo moral prodati, se mi je zlomilo srce.
Kako ji je bilo ime?
Audbjorg.
To si si izmislil, kajne?
Ne.
Oprosti. - Zakaj se smejiš?
To me je prizadelo. - Upam,
da je imela nadimek.
Katera krava bi pritekla na to ime?
Audbjorg!
Končno se smejiš eni od mojih šal.
Ni mi všeč, kako se vedno tlačiš dol.
Katera vprašanja še imaš?
To je ponižujoče.
"Kakšna je Islandija?"
Precej mrzlo je.
Pozimi je zelo temno.
Poleti pa zelo svetlo.
Res lepo.
Ni treba nadaljevati, če nočeš.
Ne, zabavno mi je. - V redu.
"Najljubša glasba."
To je lahko.
Klasična.
Wagner ali Debussy.
Če ti "Claire de Lune" ni všeč, potem si kreten, kajne?
Točno tako.
Mi lahko daš nazaj?
Ker bova izčrpala vse teme za pogovor...
Sranje. - Ne.
Moral bi vprašati. - V redu je.
Ne, oprosti... - Ne, nisi ti kriv.
Mojbog.
Veš, kaj? Bolje, da grem.
Ne, prosim, ne odhajaj. - Hočem...
Ojoj.
Res mi je žal. Sem...
Nisi... - Greva...
Nič nisi naredil narobe. - Greva naprej, pa bom...
Pa vidiva, kaj bo.
Ne vem, mogoče nimam...
Mogoče nimam čustvene strukture za tole.
V redu.
Potem je rekel: "Vrzi," pa sem!
Odbila se je od tal in mu priletela v oči!
Ni tvoj problem.
Kako ne... Če lovimo žoge.
Lovimo žoge! - Tako je!
Kako dolgo jih morava imeti na stopalih?
Moja so že otopela.
Veš, kaj?
Zdaj, ko si rekel, mislim, da moja tudi.
Je to slabo? Ne spada to zraven?
A spada? Res ne vem. - Tudi jaz ne.
Bolje, da jih sezujeva. - Najbrž imaš prav.
Čeprav rada ne čutim.
Sam!
Kaj pa zdaj?
No, najprej...
Najprej bo grozno, potem pa ogabno.
Potem bova imela najbolj dojenčkaste mehke noge, kar si jih videl.
In otopelost?
Nejasno.
V redu. To je super.
Na zdravje. - Na otopele noge.
Na otopele noge.
V redu, torej...
Lahko...
Lahko že govoriva o tem?
Ja. - A naj kar...?
Ja.
V redu.
Vem, da si se sprijaznil,
ampak a je to, kar se dogaja, povezano z otroki?
V redu. Ker me je skrbelo,
da je povezano z Bogom ali vero.
Nisem najboljša pri tem. Mojbog, sem že bliže.
V redu.
Ne vem.
Oprosti. - Ne.
Oprosti.
A stvari so res dobro.
Z Bradom sva super.
Imam dobre prijatelje. Imam tebe.
V življenju mi gre dobro.
Zakaj to ni dovolj?
Pa saj ni nič narobe, če si želiš malce več.
Nič ni narobe s tem, Joel.
Ne vem, kaj naj naredim.
No, mogoče...
Pogovori se s pastorko Deb?
Ne. Za to je prepozno.
Ne strinjam se, Joel.
Vse, kar si povedal o njej...
Dobra oseba je, kajne?
Ja. - Zakaj ne bi...
Zakaj ne bi poskusil, da vidiš, kako bo?
Saj veš, samo...
Ja. - Ona je...
Vedno govoriš, da so ti Jezusovi ljudje dobrosrčni.
Nekaj takega. Ne vem.
Jezusovi so dobrosrčni?
Ja, Jezusovi ljudje.
Skoraj bi si kupila nalepko s tem napisom.
Ampak je nisem. - V redu.
Dovolj govorjenja o... Preveč govoriva
o meni. Govoriva še malo o...
Saj imava čas. Nadaljujva. - Ne, dolgčas mi je.
Sam sebi sem dolgočasen. Povej mi o sebi.
Kaj se dogaja s tabo?
Veliko. - Dobro. Kar na dan z besedo.
V redu.
No...
Obstaja nek tip.
Kateri?
Tip, ki najema kmetijo.
Ja! Tip iz bara!
Ves možat je in ima res nizek glas.
Kako mu je ime?
V bistvu nisem čisto prepričana.
Njegovega imena ne zna nihče izgovoriti.
Islandija ga kličem. - Islandija, torej?
No, Islandci so dobri ljudje.
Ja? - Ne vem.
Pizda.
No...
Povabil...
Povabil me je na zmenek in sem šla.
In...
Poljubil me je.
Oprosti!
V redu! - Hotela sem ti povedati.
Prisežem. - V redu, saj si mi zdaj.
Kako se počutiš?
Ne super.
Zakaj?
Ker mi je res všeč.
In nisem...
Nisem zares...
V bistvu ne vem, kaj počnem.
To prinaša na površje veliko stvari.
Kakšne?
Kako se počutim o sebi. - Ja.
In...
Razmišljam, kako bi bilo, če bi me zares spoznal.
Kako bi si me sploh želel?
Kako si te ne bi?
Res se hočem počutiti tako, Joel.
Res...
Res se trudim.
Res.
A določenih zadev se je težko otresti.
Vem. - Res hočem.
Zakaj ne poskusiš, pa boš videla?
No... Jebi se.
To mi je rekla neka modra ženska.
V resnici je neumna mrha.
Hočem, da sva na isti ravni.
Raje glejva Opus g. Hollanda, da se bova počutila bolje.
Prodano!
Ja. - Ne mi groziti z zabavo.
Pa te bom, ker bom zdrmala te krofe.
Mamica!
Ne vem, če jih lahko pojem. Malce sem že poln.
Ne, to bo pomagalo. Obljubim.
Je to tisti jagodni? Ja!
Tega pa še nisem. - Tudi jaz ne.
Mojbog.
Ampak? - Ni.
Zgleda kot Tricijino vnetje.
Mimogrede, ni bilo vnetje. - Ne!
Klamidija! - Ne!
To pa je nekaj novega!
Kako neumno.
Prevedel: Jure Janet