Tas pats fenomens.
Es metīšos no klints un paļaušos,
ka cilvēks, par kuru kļūšu pēc kritiena
klints pakājē mani noķers.
Kritiens būs nepatīkams...
PĀRVARAM GRŪTĪBAS
Jā.
...un pārvērtīs mani par citu sievieti,
kad noķeršu sevi apakšā.
Sasodīts.
Tāpēc uzticies tam.
Uzticos.
Vai tā ir uzticēšanās?
- Savāda nojauta. - Ak kungs!
Dvēseli - velnam.
- Tu nevari palikt... - Nē!
...un nevari aiziet, tad nu, pie joda.
Tu varētu palikt.
- Dosies noskaidrot... - Nē.
Es nespēju to izturēt.
- Nespēju izturēt! - Dosies noskaidrot...
Aizveries. Es tevi mīlu, bet klusē.
Nē!
Nē.
Ko es izdarīju? Ko es izdarīju?
TILTS
ŠEFPAVĀRS
- Sveiks. - Sveika.
- Kas tev atgadījies? - Nekas.
Nupat uztriecos ar mašīnu jaukai, vecai kundzītei.
Ak tā?
Tu taču viņu nenogalināji?
Nē! Maza bukte, nekas vairāk, bet...
Viss kārtībā?
Varbūt grauzdiņi palīdzētu?
- Jā, palīdzētu. - Ir vērts pamēģināt, ne?
Paķēri vecu dāmu uz kapota? Maza bukte.
- Jā. - Tas nekas.
Pagaidi.
Ak kungs, viņa man zvana.
Kāpēc viņa man zvana? Teica, ka jūtas labi.
Sastiepusi kaklu, nolādēts?
Hallo?
Jā.
Nē, es.
Jā.
Protams.
Visu labu.
Izklausījās, ka viss ir labi. Viss labi?
Apvaicājās, kā es jūtos,
jo piemirsusi to izdarīt uz vietas.
Oho! Tas ir...
- Jaukākais... - Jauki.
...ko kāds varētu darīt.
Džoel, paskaties!
Grauzdiņi ir klāt! Tev tie garšo.
Jā, jā, jā.
Piedod, sanāca skaļi. Mainīsim tematu.
- Tiešām? - Mainīsim tematu.
Vēlies parunāt par melīgiem vīriem?
Fred!
Fred Rokoko.
Tas neesmu es.
Tu esi pieķerts.
Es tikai ienācu pēc salātiem. Nekas tāds.
Tu visu laiku šurp nāc?
- Nē. - Mēs nestāstīsim.
- Varbūt pievienosies mums? - Jā.
Kad uz galda ir grauzdiņi?
- Jūs mani nobeigsiet! - Šodien var.
Izliecies, ka neredzi.
Fred, tavs čīzburgers un frī kartupeļi.
- Fred! - Fred!
Reizēm man gribas būt sliktajam zēnam.
Oho!
- Trāpīji tur? - Jā.
Džoel, nav tik traki.
- Jā, nav tik traki, vai ne? - Nav.
Jā.
Gribi pats braukt?
Es varētu tevi aizvest, ja vēlies.
Nē, nē. Viss kārtībā.
Mazliet sabijos, bet citādi nekas.
Kaut tu varētu braukt pie manis. Es tevi palutinātu.
Uzjauktu tīnijus, uzspēlētu kutināšanas spēli.
To es varu.
- To varētu. Es gribu! - Tu vari?
Nav jāprasa atļauja Bredam?
Nē! Viņš ir mans puisis, ne mamma.
Varu darīt, ko vēlos, un gribu pidžamu ballīti.
Tiešām? Es esmu sajūsmā. Tas būs...
Man to vajag. Kā vecajos laikos. Kā es priecājos!
Džoel, nē! Ko tu!
Neesmu tevi tādu redzējusi kopš filmas Mr. Holland's Opus skatīšanās.
Saņemies taču!
Viss ir labi.
- Viss ir labi. Jā. - Tiešām? Labi.
Ja tu ļoti vēlies,
es varētu nodziedāt dziesmiņu par skaisto zēnu.
Neuzdrīksties! Nolaid rokas!
Mani pirksti...
No tā man šermuļi skrien. Nolaid roku.
Man arī šermuļi skrien.
Joprojām neticas, ka Ričards Dreifuss
par to nesaņēma "Oskaru".
Nebija viņa gads.
Zini ko?
Nu un, ka esi darbā!
Nē, nē.
Es gribu zināt,
ar kuru palaistuvi tu šoreiz salaidi, Rik?
Tu dabū hlamīdijas un pielaid tās man?
Kurš tā dara?
Nē, nē, nē.
Tu netēlo muļķi!
Jā, es biju pie ārsta!
Jā, pārbaudījos, dumiķi. Un tu?
Es?
Nē. Nē.
Es tev tās noteikti nepielaidu.
Medicīniski tas nav iespējams.
Es nenosapņoju hlamīdijas un neteicu:
"Jauki! Pielaidīšu STS
savam mūjābelim un dibenlaižam bijušajam..."
Dod man telefonu.
Sveiks, Rik. Te Sema.
Jā, visi zina, ka tev bikses neturas kājās.
Nē, tagad aizveries. Es runāju.
Jā, to izdarīji tu. Jā.
Tāpēc turi savu slimo krānu tālāk no manas māsas.
Saprati? Saprati. Labi.
- Gribi ko piebilst? - Jā. Jā... Jāklis!
Nu būs gana runāts, Rik. Paldies.
- Ej iesālies. - Jā.
- Beidzot piezvanīji viņam. - Jā.
- Jā? Kā jūties? - Ļoti labi.
- Labi? - Jā.
- Gribi brīdi nomierināties? - Nē, esmu burās!
- Labi. - Izcila sajūta.
Labi. Kur man sēdēt?
- Sēdi tur. - Labi.
- Esi gatava? - Jā, visnotaļ.
Mič, Helēna,
es ļoti priecājos par iespēju ar jums tikties.
Laipni lūdzu Konza For A Cure.
Paldies.
Šis ir telpas izkārtojums.
Viesiem ierodoties, te būs novietoti galdi,
pie kuriem viņi reģistrēsies.
Katram izsniegsim izsoles lāpstiņu
un reģistrēsim viņu tālruņa numuru izsolei.
Neteikšu "reģistrēt" divreiz.
- Lieliski. Izcili. - Paldies.
Šeit izstādīti izsoles priekšmeti, par kuriem
mums ir liels prieks.
Mums ir ielūgumi uz futbola spēli.
Divas biļetes uz mūziklu Hairspray Makkeina teātrī.
Un iespēja pašiem brūvēt alu
Manhatanas alus darītavā.
- Zināju, ka tev patiks. - Tiešām forši.
Un...
Mič, Helēna,
es zinu, ka jūs negribējāt būt uzmanības centrā,
bet jūsu stāsts ir iedvesmojošs,
un es zinu, ka tas aizkustinās viesus.
Ar to raisīsim empātiju un, cerams,
tas iedvesmos viņus dāsni ziedot.
- Drīkst? - Jā, protams.
Paskat...
Tiešām forši, Triša. Nezināju, ka esi to ieplānojusi.
- Tev patīk? - Ļoti.
MŪSU STĀSTS
Viņa trīs reizes pārvarējusi vēzi.
Jā, es zinu.
Viņa ir cīnītāja, un viņš viņu ļoti mīl.
- Trakums. - Jā.
Nu ko. Tas ir viss.
Oho!
Tev tik labi padodas, Triša.
Gribu, lai šajā vakarā viņi savāc daudz naudas.
Daudz uzzināju par viņiem.
Viņi veic vēža pētījumus universitātē.
Es to nezināju. Un tu?
- Nebija ne jausmas. - Jā!
Man gribas sagādāt pilnu kravas auto ar naudu.
Nevienai ģimenei nebūtu...
Tu zini.
Jā.
Ja nu...
- Ja nu kas? - Nu...
Tu varētu noorganizēt $10 ziedojumu futbola spēlē.
Uz lielā ekrāna parādīt tālruņa numuru,
cilvēki sūta ziņu un ziedo.
Uzsit īsziņu, noziedo 10 zaļos.
Čiks un gatavs.
Nezinu.
Bet, ja tur būtu 50 000,
un kaut ceturtā daļa kaut ko noziedotu,
- sanāktu prāva summa. - Sasodīts.
Tā ir ļoti laba ideja.
Labi.
Pasniedz roku.
- Roku? - Liec to šeit.
Un uz trīs mēs teiksim "manifestē".
- Jāsaka tā: "Manifestē!" - Labi.
Viens, divi, trīs.
- Manifestē! - Manifestē!
Tas nenotika.
Man nu jāskrien. Tev izdosies.
Nē! Es gribu, lai tu paliec.
Es netiekos ar bagātniekiem.
- Viņš nav tipisks bagātnieks. - Visi vienādi.
Nē! Sema, es nervozēju. Gribu, lai paliec.
Atvaino. Man ir darīšanas.
Tev tiešām ir darīšanas?
- Jā. Man ir darīšanas. - Ar islandieti?
Ak kungs, atšujies.
Tiešām! Tu tiksies ar islandieti!
- Liec mani... - Neej šādā paskatā.
- Ko? - Lūdzu.
Ieliec ruļļus matos, varbūt kādu...
- Triša! - Lūpu spīdumu?
Galvenais - pirms tam kārtīgi nopēti.
Atšujies!
Apžēliņ.
Savācies taču.
Protams.
Nu labi.
Tas nav nekas tāds.
Nav nekas tāds.
Sveiks.
- Sveika. - Sveiks.
Atvaino, aizkavējos.
Ķibele ar apģērbu.
Man patīk tavs krekls.
Paldies. Gribēju pamēģināt ko jaunu.
Izskatās labi.
- Tu lieliski izskaties. - Ko?
- Tu lieliski izskaties. - Paldies.
Paldies.
Kur tad Veslijs?
Mans emocionālā atbalsta dzīvnieks.
Mans arī.
Viņš guļ.
Skaidrs.
- Gribi, lai pasaucu? - Nē, nekas.
Es pasaukšu. Veslij!
Sveiks!
- Labs puika! - Jā.
Tikpat satraucies kā es.
Vai tu gribi iziet pastaigā?
Jā, labi.
- Paņemšu jaku. - Labi.
Kā klājas vistām?
Labi.
Iedevu viņām rotaļlietas.
Kad kļūst garlaicīgi, sāk plūkties.
Vistas ir uz mata kā mēs.
Tur iekopu dažas dobes.
Briseles kāpostus, brokoļus,
kāļus.
Tur bija sinepju stādi, bet brieži tos noēda.
Jā. Tētis mēdza
izkārt ziepju gabalus,
lai tos atvairītu.
Nezinu, vai tas ko līdzēja.
Viņš ne par ko negribēja darīt tiem pāri.
Man patīk tāda doma.
Jā, un es iesēju mazliet griķu.
Angļu zirņus, atvaino.
Jā, augsnei vajadzēja atpūsties.
Augsne ir kā cilvēks.
Vai tu šauj?
Mēģināju.
- Jā? Kā gāja? - Sākumā nesanāca.
Nav tik viegli, kā šķiet.
Bet...
Zini, ja vēlies,
es varētu tev pamācīt.
Vienkārši jānostabilizē roka,
un viss notiek pats no sevis.
- Izklausās gudri. - Jā.
Man šķiet, ka mums sokas lieliski.
Man arī tā šķiet.
Man kauns, bet es baidījos, ka mums nebūs
par ko runāt, tāpēc uzrakstīju sarakstu.
- Uzrakstīji sarakstu? - Jā.
- Vai parādīsi? - Nē.
- Lūdzu?
- Tas ir briesmīgs. - Nevar būt.
Tas nav izdevies.
Parādīsi, lūdzu?
Labi.
Paskat tik.
- "Suņi". - Tev nav jālasa skaļi.
Es gribu atbildēt uz jautājumiem.
- Labi. - "Vai tev vienmēr bijis suns?"
Parasti, jā.
Vienu gadu izaudzēju piena teļu.
Bet darīju to tikai vienu reizi,
jo bija grūti vēlāk viņu pārdot.
Kā viņu sauca?
Odbjorga.
Tu to izdomāji, vai ne?
Nē.
- Piedod. - Kāpēc tu smejies?
- Tas ir aizskaroši. - Es ceru,
ka viņai bija iesauka.
Kura govs atsauktos uz tādu vārdu?
Odbjorga!
Beidzot smejies par kādu no maniem jokiem.
Man nepatīk, ka tu sevi tā nonicini.
Kādi vēl tev ir jautājumi?
Cik pazemojoši...
"Kāda ir Islande?"
Tur ir auksti.
Ziemas ir tumšas.
Vasaras ļoti gaišas.
Tiešām skaista.
Tev nav jāturpina, ja nevēlies.
- Nē, man patīk. - Labi.
"Mīļākā mūzika."
Vienkārši.
Klasiskā.
Vāgners vai Debisī.
Ja tev nepatīk Clair de Lune, tu esi mērkaķis, vai ne?
Tieši tā.
Varbūt labāk atdod,
citādi mums vairs nebūs par ko runāt.
- Sasodīts. - Nē.
- Vajadzēja palūgt atļauju. - Tas nekas.
- Nē, piedod. - Tu neesi pie vainas.
Ak kungs.
Zini, es laikam došos.
- Nē. Lūdzu, neaizej. - Es gribu...
Pasaulīt.
Es ļoti atvainojos.
- Tu ne... - Vienkārši...
- Tu neko sliktu neizdarīji. - Paiesimies vēl gabaliņu.
Redzēsim, kā jutīsies.
Nezinu, varbūt man trūkst...
Varbūt trūkst emocionālās noturības attiecībām.
Labi.
Viņš teica: "Met," un es metu.
Tā atsitās pret zemi un trāpīja viņam tieši acīs!
Tā nav tava problēma.
Tas taču ir Sporta klubiņš.
- Tā ir bumbas ķeršana! - Ķeršana!
Cik ilgi tas jātur uz pēdām?
Manas jau ir nejūtīgas.
Zini ko?
Kad tu tā saki, manas arī ir nejutīgas.
Nav lāgā? Man likās - tā jābūt.
- Ak kungs. Es nezinu. - Es arī.
- Man liekas, ka jāņem nost. - Droši vien.
Lai kā man patiktu neko nejust.
Sema!
Un kas jādara tālāk?
Vispirms...
Vispirms izskatīsies šausmīgi, tad pretīgi.
Bet pēc tam mums būs tik maigas pēdas kā zīdainim.
Un kā ar nejūtīgumu?
Par to es nezinu.
Lieliski. Kolosāli.
- Priekā. - Par nejutīgām pēdām.
Par nejutīgām pēdām.
Tātad...
Vai...
Vai varam par to aprunāties?
- Jā. - Vai man...
Jā.
Labi.
Es zinu, ka esi ar to samierinājies.
Bet vai tavām emocijām ir sakars ar bērnu radīšanu?
Skaidrs. Es uztraucos,
ka tam ir saistība ar Dievu vai reliģiju.
Un es par to neko nezinu. Labi, tātad silts.
Es... Labi.
Es nezinu.
- Piedod. - Nē.
Piedod.
Mums klājas patiešām labi.
Mums ar Bredu iet lieliski.
Man ir labi draugi. Man esi tu.
Dzīvē viss ir brīnišķīgi.
Kāpēc ar to nepietiek?
Kāpēc tu nevarētu gribēt vēl kaut ko?
Tas taču nav nepareizi.
Es nezinu, ko darīt.
Nu tad varbūt...
Varbūt aprunājies ar mācītāju Debu?
Nē, tas tilts ir nodedzināts.
Es nepiekrītu, Džoel.
No visa, ko tu man esi stāstījis...
Viņa ir labs cilvēks, vai ne?
- Jā. - Kāpēc gan...
Kāpēc gan tev nepamēģināt?
Vienkārši...
- Jā. - Viņa...
Tu saki, ka Jēzus ļaudis ir labi ļaudis, vai ne?
Kaut kā tā. Es nezinu.
Jēzus ļaudis ir labi ļaudis?
Jā, Jēzus ļaudis.
Es gandrīz uzliku uzlīmi uz bufera.
- Bet pārdomāju. - Labi.
Pietiek. Mēs pārāk ilgi
runājam par mani. Parunāsim...
- Man ir daudz laika. Turpinām. - Nē, man apnika.
Pats sev apniku. Runāsim par tevi.
Pastāsti par sevi. Kas jauns?
- Daudz kas. - Labi. Klāj vaļā.
Labi.
Tātad...
Zini, ir viens vīrietis.
Kāds vīrietis?
Tas vīrs, kurš īrē fermu.
Jā! Kuru satiku bārā!
Tik vīrišķīgs, ar zemu balsi.
Labi, kā viņu sauc?
Es īsti nezinu.
Viņa vārds ir neizrunājams.
- Es viņu saucu par islandieti. - Ak, par islandieti?
Islandieši ir ļoti labi cilvēki.
- Ak tā? - Es nezinu.
Velns.
Vienvārdsakot...
Viņš...
Viņš mani uzaicināja uz randiņu, un es aizbraucu.
Un viņš...
Viņš mani noskūpstīja.
Piedod!
- Tā! - Es gribēju tev izstāstīt.
- Goda vārds. - Nekas. Tu tagad man stāsti.
Un kā tu tagad jūties?
Ne izcili.
Kāpēc?
Tāpēc, ka man viņš ļoti patīk.
Un es neesmu...
Es īsti...
Īsti nezinu, kas man jādara.
Un tas uzjundī daudz dažādu emociju.
Kādu emociju?
- Sliktas domas par sevi. - Jā.
Un...
Es domāju - ja nu viņš mani iepazīs tuvāk?
Kā viņš varētu gribēt tādu?
Kā viņš varētu negribēt?
Es gribētu tā domāt, Džoel.
Es...
Es tiešām cenšos.
Tiešām. Tiešām cenšos.
Bet man ir grūti tikt tam pāri.
- Es zinu. - Es ļoti to vēlos.
Bet varbūt vienkārši mēģini, kas sanāks - sanāks?
Nu... Ej dēt.
To teica kāda gudra sieviete.
Nē, viņa ir muļķe.
Gribēju tev atspēlēties.
Noskatāmies Mr. Holland's Opus, lai abi justos labāk?
Es par!
- Jā. - Nedraudi man ar jautrību.
Draudēšu. Gribu pierīties virtuļus.
Mammīt!
Nez vai vajadzētu. Man ir aizcietējums.
Tie palīdzēs. Es apsolu.
Vai šis ir ar zemenēm? Jā!
- Neesmu to ēdusi. - Es arī ne.
Žēlīgā debess!
- Bet? - Nav.
Kā Trišas urīnceļu iekaisums.
- Tas nebija UCI. - Nē!
- Hlamīdijas! - Nē!
Tas vēl nav noticis!
Tik dumji.
Subtitrus tulkoja: Gundega Gulbe