Vai esi beigusi? Lielie gatavi nākt.
Šķiet, ka jā.
Viena tomēr palikusi.
Pat viņu kakas ir jaukas.
Tā. Šķiet, ka viss sakopts.
BRĪVPRĀTĪGAIS
Tam es nepieskaršos.
VARSITY VIRTUĻI
MANHATANA JŪS SVEIC
Vai es smirdu?
- Nē. - Esi drošs?
- Neko sliktu nesaožu. - Tad labi.
Vai ir kādi jaunumi Islandes frontē?
- Tiešām? Neesat runājuši? - Nē.
Cik žēl, Sema. Jums taču bija jauks randiņš.
Jā, un tomēr...
Zaudētājs ir viņš.
Tomēr, zini? Es lepojos ar tevi.
Par ko?
Par to, ka riskēji. Jo vecā Sema...
Nav nekādas vecās Semas.
Sema, kuru es agrāk pazinu.
Viņa to nebūtu darījusi, bet jaunā Sema?
Apžēliņ.
- Jaunā Sema... - Jaunā Sema.
...viņa to izdarīja.
Un tas, manuprāt, ir lieliski.
Ko vēl viņa izdomās darīt?
Sāks krāsot nagus?
Ieliks ilgviļņus? Silikona pupus?
Labi.
Tu iesi iekšā?
Es iešu iekšā.
PREZBITERIĀŅU DRAUDZE
Es gaidīšu te. Man ir puzles. Būs, ko darīt.
- Labi. - Labi.
Ej, Džoel!
Džoel?
Sveika.
Kāds brīnišķīgs pārsteigums.
Es tevi jau sen gaidīju.
Man šķiet, ka es tevi arī.
Viss kārtībā?
Jā. Man pēdējā laikā uznāk. Nezinu, no kā.
Šī vieta ir ideāla.
- Jā. Tā ir. - Jā.
Radās izdevība, un mēs to izmantojām.
Neko nenožēlojam.
Kur tu tik ilgi kavējies? Mums tevis pietrūcis.
Domāju, ka man vienkārši bija kauns.
Ko niekus, Džoel.
Tu esi pārāk bargs pret sevi.
- Laikam gan. - Tas nekas.
Labi, ka tagad esi atgriezies!
Jā.
Vai tev ir mirklis laika? Drīkstu parādīt ēku?
Ārā gaida draudzene, bet...
Labi.
Neliela ekskursija nekaitēs.
Es tā priecājos, ka atnāci.
Es arī.
Vai tu redzēji klavieres? Tās jau te bija!
- Oho! - Jā.
Atā.
- Sveiks. - Sveika.
Nu, kā gāja?
Lieliski.
Nesaprotu, kas man bija uznācis.
Taisnību sakot,
šī ir mana īstā vieta.
Reizēm ir jāaiziet, lai vēlāk
atgrieztos un saprastu, kur ir tava vieta, vai ne?
- Jā. - Turklāt viņiem ir šūpoles.
- Tu gribi? - Jā, gribu.
- Kurš pirmais? - Jā!
Labi, skrienam! Es jožu!
Pagaidi. Tiekamies tur.
Tu netaisījies skriet.
Es nāku. Es nāku.
Esmu mājās.
Sveiks. Es esmu šeit.
Joprojām strādā.
Jā. Gandrīz jau pabeidzu.
Jāteic, ka rītdienas prāti teicami pastrādājuši.
Pateicoties skolotājam Šreideram.
Es gribēju aprunāties.
Vairs nenākšu ar tevi uz Betāniju.
Lūdzu, neļaunojies.
Gribu tur būt ar tevi, bet...
Kad tu mani satiki,
draudze bija sarežģīta manas dzīves daļa un...
Joprojām tāda ir.
Nesaņemu to, kas man vajadzīgs.
Man jāsaprot, kā trūkst.
Es...
Sema mani aizveda pie mācītājas Debas.
Vai tas nāca par labu?
Šķiet, ka jā.
Zini...
tu vari runāt ar mani par visu.
Es zinu, Bred. Es zinu.
Viss kārtībā?
Jā.
Protams,
jūtos mazliet vīlies.
Es laikam
biju cerējis, ka...
Bet tas nekas.
Man žēl.
Vai varam tomēr iziet pastaigā?
Protams, ka varam.
Protams, ka varam. Tu, lielais klauns.
Protams.
Vai tu gribētu tēju?
- Jā. - Mājīgās kumelītes?
Pārsteidz mani.
Labi. Tūlīt pagatavošu.
Ko tu šeit dari? Es kaut ko aizmirsu?
Ko?
Aizmirsām Holijas dzimeni.
Nesaprotu, kā to aizmirsu.
Es taču rīkoju vēža labdarības pasākumu.
Tas ir manā kalendārā, manās domās.
Nekad nebiju to aizmirsusi. Ne reizes.
Bet kaut kā...
Vispār es gribētu iet iekšā.
Labi.
Neko daudz neesi mainījusi.
Man patīk šāds iekārtojums.
NELIECIET DZĒRIENUS UZ KLAVIERĒM!
Šajā bildē tik jauki izskatāties.
- Jūties normāli? - Jā.
Kā lai saka...
Es īsti nezinu.
Varbūt...
Varbūt tu gribētu apsēsties?
Jā.
Cerēju, ka, šeit atrodoties, būs vieglāk...
Un kā ir?
Nav skaidrības. Nezinu.
Mēs varētu...
Es nesaprotu, kā tu to izturēji?
Kā varēji šeit dzīvot
starp visām viņas mantām?
Es nespēju to izturēt. Nespēju...
Pat nespēju šeit ienākt. Saproti?
Man bija jābēg pa gabalu.
Un es cenšos noturēt šo sajūtu.
Bet tā izgaist.
Es zinu.
Ir sajūta, ka viņa
aizslīd, saproti?
Un šī sajūta ir ļoti...
Sajūta ir...
Sajūta ir slikta, un tas sadusmo.
Jā.
Saproti? Un es nesaprotu, kā tu varēji.
Tu neizvairījies. Vienkārši pieņēmi skumjas.
- Es nesaprotu, kā tas iespējams. - Triša, Triša.
Es dzīvoju starp viņas mantām, tomēr aizmirsu dzimeni.
Tev ir citas lietas. Ģimene. Agrāk - arī veikals.
Tava dzīve bija pilna. Man nekā cita nebija.
Mēs katra to darījām pa savam.
Un nu abas jūtamies vienādi.
Es nezinu. Man šķiet, ka tu labāk tiki ar to galā.
Neviens no veidiem nav labāks.
Saproti?
Zini, nereti...
Paiet diena, un es pat neiedomājos par viņu.
Man likās, ka tāds brīdis nepienāks.
Es negribu, lai tā notiek.
Es negribu, lai kļūst vieglāk.
Es negribu, lai viņa aizslīd nebūtībā.
Jā. Man šķiet...
Šķiet, ka man ir bail...
zaudēt skumjas.
Jā.
Jo tas nozīmē, ka zaudēju viņu.
- Es zinu. - Tu saproti?
Tas...
Bet...
Bet skumjas nav viņa.
Nevajag sevi šaustīt.
Es domāju,
ir skumjas un ir Holija.
Viņa nekur nepazudīs, saproti?
Tas ir galvenais.
Viņa nespētu vien nobrīnīties.
Ja redzētu mūs abas tagad.
Nespētu.
Man pašai tam grūti noticēt.
Sema.
Es tiešām nesaprotu, kā tas notika.
Viņai bija jāsaslimst un jānomirst, lai mēs viena otrai iepatiktos.
Jā, izniekojām tik daudz laika.
Tu neesi tik neciešama.
Holijai patiktu, ja mēs tagad iedzertu vīnu.
- Ja vēlies. - Holija būtu par.
- Tev atnest? Labi. - Lūdzu.
Jā.
Triša, es gribu tev atdot šo.
- Es nevaru ņemt. - Gribu to atdot tev.
Izskatās labi.
Viņa vienmēr būs ar tevi, kad to uzliksi.
Paldies.
Man ir visi viņas krāmi.
Paldies.
Kas te tā smird?
Suņu sūdi.
- Vaļā nelaidīšu. - Nē.
Vaļā nelaidīšu. Osti tos. Osti mani.
Paldies par šo.
Jā.
Klau, kas īsti notiek ar islandieti?
Nekas. Mums bija randiņš, bet...
- Kā tad gāja? - Tīri labi, bet zini...
- Kas? - Nekas.
- Nekas? - Nekas.
- Tas nekas, Triša. - Nav vis nekas!
Apžēliņ! Kas tiem večiem kaiš?
Jums ir lielisks randiņš, bet pēc tam klusums?
Goda vārds! Es viņus visus ienīstu. Nudien.
Atsūti man īsziņu, kad būsi mājās.
Jā. Es teicu, ka viņš ir mērglis.
Es zinu.
TRIŠAS VĒLĒŠANĀS ZVAIGZNEI
Sveiki! Jā, paklausies, kundziņ!
Kas tev neiepatikās?
Tu zini, ka manai māsai tu patīc?
Tu viņu aizved uz randiņu, bet pēc tam nekā?
Atstāj ne pakārtu, ne palaistu?
Ko tu vispār iedomājies?
Vai tu maz apjēdz, ko esi zaudējis?
Viņa ir ļoti īpaša. Vai to tu zini?
Viņa ir asprātīga, gudra, jūtīga un skaista,
un viņai ir skaista sirds, kuru tu neesi pelnījis.
Tāpēc zini? Labāk nezvani viņai.
Zaudētājs esi tu.
Es teicu, ka esi draņķis, bet viņa neklausīja.
Pagaidi.
Es viņai zvanīju un rakstīju, bet viņa neatbildēja.
Joprojām esmu draņķis?
Vienkārši...
Vienkārši nejautā to man. Labi?
- Sveika! - Nē. Nē.
Nē, nē, nē!
Ārkārtas situācija!
Nē. Ak kungs!
- Jau spiežas laukā. - Labi.
- Nāc, es palīdzēšu. - Ko tu runā?
Te Vīlundurs Hjartarsons. Kas?
Islandietis. Sveiks.
Patika mūsu tikšanās. Satiksimies vēl?
Beidzot.
VGD?
Viss gods Dievam!
- Apskaužu. - VGD.
Man šķiet, ka saruna ar mācītāju Debu
manī kaut ko atraisīja.
Un nu slūžas ir vaļā.
Viņa palīdzēja, kad zinātne pievīla.
- Tieši tā. - Esam gatavi?
Esmu vairāk nekā gatavs.
Ak vai, tu drusku nosmērējies.
Nav tiesa!
Tiešām neienāksi?
Es gribētu nākt un rūpēties par tevi,
bet man jāaizbrauc pakaļ Bredam.
Lai iet kājām.
Sema!
Kā viņam klājas? Viss kārtībā?
Jā. Bet šķiet, ka es viņu sāpināju.
- Gan pārdzīvos. - Jā.
Bet...
Viņam nepatika, ka par baznīcas
lietām runāju ar tevi, ne viņu.
- Jā. - Man likās, ka tu...
Laikam likās, ka tu mani labāk sapratīsi.
- Darīju, ko varēju. - Jā.
Tu biji lieliska.
Es centos.
Atceries, kā tu atbrauci pie manis un mēs dejojām zumbu?
Tā bija mūsu vienīgā reize.
Un tu sēdēji garāžā un teici...
Teici, ka varbūt man labāk neielaisties šajās attiecībās,
jo tu neproti draudzēties.
Kaut ko tādu atceros.
Es vienmēr to atceros.
Un priecājos, ka tevi neklausīju.
Ka ielaidos ar tevi attiecībās.
Mana dzīve ir krietni uzlabojusies tevis dēļ.
Man šķiet...
ka tu esi mans cilvēks, Sema.
Es to zinu.
Jā...
Tik jaukus vārdus man neviens nav teicis.
Tā ir taisnība.
Paldies.
Tu esi...
Tu esi ļoti labs draugs.
Kaut izdemolēji manu tualeti.
Es tiešām to izdemolēju.
Tu zini, kaimiņi zvanīja.
Ir pēcgrūdieni.
Cilvēki šokā. Izskrējuši ielās.
- Triša. - Esmu šeit.
- Sveika. - Sveika.
Atnesu maizītes.
Dažādu ogu un ar riekstiem.
- Labi. - Likās interesantas.
Tātad...
Vai tu man joprojām gribētu atdot savu džipu?
Pikapu šorīt nevarēju iedarbināt.
- Vairs nejaudāju to remontēt. - Jā.
- Protams. Jā, es gaidīju. - Tiešām?
Jā, vari to ņemt.
- Paldies. - Jā.
- Ir laiks, vai ne? - Jā.
Labi.
Kas ir?
Es šodien biju fermā.
Ak tā? Kāpēc?
Gribēju aprunāties ar islandieti par to, kā viņš pret tevi izturējies.
Jā?
Ko viņš teica?
Ka zvanījis tev un rakstījis, bet tu neesot atbildējusi.
Kā tad tā?
Tu viņam patīc, Sema.
Tu tā domā?
Un tev patīk viņš.
Jā.
Kāpēc tu pati sev liec sprunguļus riteņos?
Jo tā ir interesantāk.
Es nezinu, kāpēc.
Es domāju, tev jāmēģina.
Jā.
Nezinu.
Tu nezini, ko vari palaist garām.
Jā.
Bet lai viņš nomazgājas, jo neož labi.
Ak kungs! Viņš nesmird.
Nu labi.
Atvainojiet, ķēmi. Atbrīvojiet ceļu.
Bāc! Šim auto ir uzrāviens.
Sveiks, Bret.
- Tu skrien krosiņu? - Sveiks.
- Piedod, ka liku gaidīt. - Nekas.
Vienreizējs sprediķis. Man radās tik daudz jautājumu.
- Interesanti. Pastāsti. - Jā.
Timotejam 1:2.
Visa tā lieta par to, vai drīkst...
TĒTIS
Sveiks. Tu beidzot uzradies!
Kā klājas?
Zini? Labāk nekā jebkad.
Tiešām. Man prieks, ka piezvanīji.
Jā, es aizbraucu uz māju.
Tas garšo sliktāk, nekā tu domā, bet tas ir vienīgais baltais.
Kāpēc nekad te neiegriezos?
Toties ielēju tā pavairāk.
Kāpēc gribēji, lai atbraucu?
Zini, man tevis pietrūka.
Bet, ja nopietni?
- Kāpēc tu uz mani tā skaties? - Es nezinu.
Es gribu tev pateikties.
Ko?
Par to, ka aizbrauci uz fermu un aizstāvēji mani.
Padomā...
Kliegt uz čali, kurš ir trīsreiz lielāks par tevi un varētu tevi
aizpūst kā putekli.
Man liekas, es viņu pievarētu.
Tas ir iespējams.
Zini, es...
Man vajadzēja tavu palīdzību.
Tu esi laba māsa.
Sema.
- Nu... - Tikai...
Noliegšu, ja kādam to pateiksi, bet tā ir.
Tu esi laba māsa.
Atvaino, bet mums ir dzelžaini noteikumi.
RAUDĀT NAV ATĻAUTS
- Ak vai! - Raudāt nav atļauts.
- Arī man? - Arī tev.
Glābējzvans.
- Nē! - Semija!
- Kā klājas? - Nē!
Visi reizē! Ko? Ko tas nozīmē?
- Ko tu! - Sveiki.
IEMET ALIŅU, IEMET ŠEIT!
- Tu nāksi. - Viņš tiešām tā teica.
Atnesu gardumus.
Pag, vai tās ir mazas glāzītes piena?
Nē, Bred, tie ir šoti. Tādus dzer jaunieši.
- Izdaliet visiem. - Labi.
- Paldies. - Jā.
- Garšo kā mātes piens.
Fred, atnāc uz mirkli.
- Viņa teica: garšo kā mātes piens. - Piedod. Nē, nedzer.
Viņa teica, ka garšo kā mātes piens.
Kā to var zināt?
- Ir laiks. Parādi klasi, meitēn. - Tu arī.
Nē...
- To der zināt. - Ko jūs teicāt par mātes pienu?
Nu ko! Sveiki visapkārt!
Sveiks!
- Baudāt popkornu par velti? - Jā!
Kā vecajos labajos laikos.
- Jā! - Jā!
Labi, jaunieši. Mums ir īpašs pārsteigums.
Pie mums no tālās bāra letes ieradusies
mūsu mīļā draudzene, neatkārtojamā Semija.
Ko? Sema!
Man tevi vajag.
Ko mēs darīsim?
- Rādi klasi. - Jā!
Vispirms vēlos jums pateikties,
ka atnācāt uz bāru svētdienā.
Es jūtos...
Es jūtos ļoti labi.
Tas ir pietiekams iemesls uzaicināt
visus manus mīļākos cilvēkus.
Es gribu jums pateikt, cik ļoti jūs mīlu.
Pat tevi, Triša.
Pacelsim glāzes ar SMP: sīko mātes pienu.
Par mums!
Un par dzīvi!
- Par dzīvi! - Par dzīvi!
Briesmīgi salds.
Labi.
Mailiju.
Labi.
Raujam vaļā.
Kāpēc? Es pateikšu, kāpēc!
Atvainojiet.
Gatavi?
Kāpēc? Es jums pateikšu, kāpēc!
Visi kopā!
Semij! Semij! Semij! Semij!
Semij!
Es uz mirkli...
Sveiks.
- Oho! - Laikam saņēmi manu zīmīti.
Jā.
Nu ko...
- Tas bija vienreizēji. - Paldies.
Subtitrus tulkoja: Gundega Gulbe