‫- סופר מריו 3 -‬
‫נינטנדו הייתה יריבתנו בזמנו,‬ ‫ומריו היה מקור כל העוצמה שלהם.‬
‫בכנות, לסגה לא היו דמויות ברמה הזו.‬
‫אמרו לנו ליצור דמות‬ ‫שתוכל להתמודד מול מריו.‬
‫נינטנדו הייתה כמו חומה ענקית‬ ‫שבלתי אפשר לעבור.‬
‫היה נדמה שהם בלתי מנוצחים.‬
‫היו להם הישגים כל כך גדולים‬ ‫עד שלא היה עלינו בכלל לחץ.‬
‫אם אין לנו מה להפסיד,‬ ‫כדאי לפחות לתת את כל מה שיש לנו.‬
‫- סדרה תיעודית מקורית של NETFLIX -‬
‫בסוף שנות ה-80,‬ ‫כל מה שילדים רצו לחג המולד היה…‬
‫נינטנדו!‬
‫מערכת בידור של נינטנדו.‬
‫תודה!‬
‫ובזכות ההורים...‬
‫סנטה,‬
‫זה היה אחד מצעצועי החג‬ ‫הנמכרים ביותר בשנת 1988.‬
‫נינטנדו!‬
‫אבל אם מריו היה המלך הבלתי מעורער,‬
‫אז ה"אנדרדוג" עמד להכריז מלחמה.‬
‫עבור יצרנית המשחקים היפנית סגה,‬ ‫הידועה בעיקר בזכות מכונות הארקייד שלה,‬
‫הקרב היה על הניצחון‬ ‫בשוק הקונסולות הביתיות.‬
‫השנה, ילדים והוריהם‬ ‫יוציאו למעלה משלושה מיליארד דולר‬
‫על משחקי וידאו וקלטות משחק.‬
‫סגה השיקה את קונסולת הג'נסיס החדשה ביפן,‬
‫שם טכנולוגיית ה-16 סיביות‬
‫הייתה קפיצת מדרגה ענקית‬ ‫מקונסולות ה-8 סיביות הקיימות.‬
‫מדען יצר את המכונה האולטימטיבית.‬
‫סוף סוף!‬
‫מכונה שתיתן לו את הכוח.‬ ‫-כן!‬
‫- סגה -‬
‫עם 16 סיביות,‬
‫לג'נסיס של סגה היה את הכוח להביס‬ ‫את מערכת הבידור של נינטנדו.‬
‫הדבר היחיד שחסר להם זה משחקים חמים.‬
‫ולכן הם פנו לאיש הזה.‬
‫- טום קלינסקי -‬
‫היה לי ברור‬ ‫שאנחנו פותחים במלחמה עם נינטנדו.‬
‫וידעתי שאם נעשה את זה נכון,‬ ‫נוכל לנצח בקרב.‬
‫זה טום קלינסקי,‬ ‫הגנרל במלחמתה של סגה בנינטנדו.‬
‫לפני שהצטרף לסגה,‬
‫קלינסקי כבר עשה לעצמו שם‬ ‫בחברת הצעצועים מאטל.‬
‫אבל כמה שנים אחרי שעזב את מאטל,‬
‫טום נהנה מביקור מפתיע.‬
‫הייתי בחופשה בהוואי עם אשתי והילדים.‬
‫והייאו נקאיאמה, יו"ר ומנכ"ל סגה יפן,‬
‫איתר אותי במאווי, ולפתע הופיע.‬
‫הוא בא ואמר,‬
‫"אני רוצה שתנהל את 'סגה אוף אמריקה',‬
‫ואני אראה לך טכנולוגיית 16 סיביות,‬
‫ואני גם אראה לך‬ ‫יחידת משחק צבעונית לכף היד.‬
‫אני גם אראה לך מה הסיבה שהיא טובה יותר‬ ‫ממה שיש לנינטנדו".‬
‫ובסוף נסעתי איתו מהוואי ליפן,‬
‫והתרשמתי מאוד מטכנולוגיית ה-16 סיביות.‬
‫היא הייתה הרבה יותר טובה מזו של ה-8 סיביות‬
‫כך שהאמנתי שכן, נוכל לנצח את נינטנדו,‬
‫שלה היה נתח של 98% בשוק משחקי הווידאו‬ ‫באותם ימים.‬
‫טום קיבל את ההצעה‬ ‫להיות מנכ"ל "סגה אוף אמריקה".‬
‫אבל היה מלכוד.‬
‫ההוראה מיפן הייתה "האק מאן דאי",‬
‫שמשמעותה היא למכור מיליון יחידות.‬
‫עד אותו זמן, הם מכרו‬ ‫רק 70,000 יחידות של ג'נסיס.‬
‫אז עד המיליון יש דרך ארוכה.‬
‫לכן, קלינסקי היה צריך לחשוב על תוכנית קרב‬
‫כדי למכור מיליון יחידות‬ ‫של הקונסולה החדשה של סגה, הג'נסיס.‬
‫אז פיתחתי תוכנית וחזרתי ליפן.‬
‫נכנסנו למה שנקרא חדר קבלת ההחלטות.‬
‫וכמובן, רוב האנשים שדיברתי אליהם‬ ‫לא ידעו אנגלית.‬
‫והייתי צריך להציג את תוכנית הקרב‬ ‫לדירקטוריון של סגה.‬
‫תוכנית הקרב של קלינסקי תתגלה כמשהו זר‬ ‫לחשיבה העסקית היפנית.‬
‫- להוריד מחירים, לנצח את מריו,‬ ‫ספורט, בני נוער, לרדת על נינטנדו -‬
‫אז הצגתי את האסטרטגיה שלי‬ ‫בפני מועצת המנהלים,‬
‫אבל זה לא הלך טוב.‬
‫ונקאיאמה קם, ובעט בכיסא.‬
‫הוא אמר, "הם לא מסכימים עם כל מה שאמרת".‬ ‫והלך לכיוון הדלת.‬
‫חשבתי, "זו הקריירה הכי קצרה אי פעם.‬
‫אני גמור. הוא עוזב את החדר,‬
‫משאיר אותי עם אלה שלא מסכימים איתי".‬
‫והוא הסתובב בדלת ואמר,‬
‫"אבל כשהעסקתי אותך,‬ ‫אמרתי שתוכל לקבל‬
‫את כל ההחלטות לגבי השוק האמריקאי,‬
‫אז תמשיך ותעשה מה שתכננת".‬
‫עכשיו הייתי חייב להצליח, אחרת הייתי גמור.‬
‫החלק הראשון...‬
‫היה קל יחסית.‬
‫אבל השלב הבא בתוכנית הקרב שלו‬ ‫הסתמך על הנשק הסודי של סגה.‬
‫- 2. לנצח את מריו -‬
‫- סגה -‬
‫אני חושב שמהירות‬ ‫הייתה מרכיב קריטי עבור סגה‬
‫כי הסגה ג'נסיס שווקה‬ ‫כקונסולה בעלת 16 סיביות.‬
‫היה לה מעבד הרבה יותר מהיר‬ ‫מזה שבמערכת רגילה.‬
‫נוכל להפוך...‬
‫- הירוקאזו יאסוהארה -‬
‫את המשחק להרבה יותר מהיר מבעבר.‬
‫קונסולה מהירה לבדה‬
‫לא הספיקה לסגה.‬
‫הם היו צריכים משחק להיט חדש.‬
‫אז מעצב המשחקים הירוקאזו יאסוהארה‬ ‫חיפש קצת...‬
‫השראה.‬
‫התמקדנו בקהל אמריקאי.‬
‫תהינו מה פופולרי באמריקה.‬
‫וחשבתי שרכבות הרים‬ ‫עשויות להיות אטרקציה מאוד מעשית.‬
‫התוכנה שלנו כבר יכלה לבצע לולאות וסיבובים.‬
‫החלטנו למנף את זה‬
‫וליצור משחק עם הרבה לולאות אקרובטיות.‬
‫יצרנו רכבת הרים גדולה...‬
‫ואז חתכנו.‬
‫ואז הוספנו הפתעות קטנות לאורך הדרך.‬
‫ועם סקיצות משחק מלהיבות שהוכנו בעבודת יד,‬
‫האלמנט האחרון שהיה דרוש לסגה ‬ ‫הוא קמע שיעקוף את מריו.‬
‫המשחק פותח לפני הדמות...‬
‫- נאוטו אושימה -‬
‫ואז יצרנו את עיצובי הדמות‬ ‫שהכי מתאימה למשחק.‬
‫מריו היה שרברב חמוד בסרבל.‬
‫אז נאוטו אושימה רצה לעצב משהו שונה,‬
‫משהו חד,‬
‫מלוטש, אווירודינמי.‬
‫- סגה -‬
‫לבסוף החלטנו על דמות‬ ‫שיכולה לרוץ מהר יותר מכולם‬
‫ושיכולה להתכרבל ולתקוף.‬
‫אני חושב שהדמות הראשונה הייתה ארנב.‬
‫ואז אמרנו שמשהו כמו פנדה זה רעיון טוב.‬
‫אבל חשבנו שהוא חמוד מדי‬
‫וזה מבלבל שפנדה תתגלגל ותתקוף.‬
‫אז החלטנו ללכת על קיפוד.‬
‫כדור הפרווה הזעיר הזה‬ ‫היה בחירה לא כל כך ברורה,‬
‫אז אושימה ערך מבחן שטח לא פורמלי,‬
‫שלקח אותו לניו יורק.‬
‫המטרה הייתה שהוא יהיה פופולרי בארה"ב.‬
‫במקרה,‬
‫הייתה לי נסיעה אישית לניו יורק.‬
‫הבאתי איתי לוח.‬
‫ציירתי קיפוד,‬
‫דמות אנושית, וחיה אחרת.‬
‫ועשיתי סקר בסנטרל פארק‬ ‫על הדמויות שאנשים אהבו.‬
‫ואז סוניק יצא מספר אחת.‬
‫כך הייתי בטוח‬ ‫שהקיפוד הוא הדמות הטובה ביותר.‬
‫הכירו את סוניק, הקיפוד המהיר‬ ‫שיהפוך לקמע החדש של סגה.‬
‫והוא לא רק פיזר חיוכים.‬
‫הוא היה אמיץ ומוכן לתקוף.‬
‫ברגע שהוא מתכרבל לצורת כדור,‬ ‫נראה שהוא בלתי מנוצח.‬
‫המחטים גרמו לו להיראות‬ ‫כאילו הוא יכול לגרום לכאב.‬
‫כדי לבטא תחושת מהירות מסוימת,‬
‫היה כדאי להוסיף לו קוצים על הגב.‬
‫בזמנו, הצבע של סגה היה כחול,‬
‫אז יצרנו אותו בצבע "כחול-סגה".‬
‫אני חושב שדמות טובה‬
‫ניתנת לתיאור במונח אחד.‬
‫אם הייתי מתאר את סוניק במונח אחד,‬ ‫הוא היה "מהירות האור".‬
‫על הנייר, לסוניק היו את כל המאפיינים,‬
‫מעיניו הערמומיות ועד לנעליו המגונדרות.‬
‫כל מה שנותר‬
‫היה לבדוק אם הוא יתאים לעיצוב‬ ‫רכבת הרים של יאסוהארה ‬
‫בצורה מושלמת.‬
‫אנשים נוטים לחשוב‬ ‫שמשחקים הם פעילות יחידנית.‬
‫אבל מעצב המשחק תמיד נמצא מאחורי המסך.‬
‫בכל פעם ששחקנים מבצעים פעולה,‬
‫המעצב מוביל אותם לדבר הבא.‬
‫הוא מעודד אותם עם פרס ומוביל אותם הלאה.‬
‫כשהוא מתגלגל,‬
‫הוא לא חוזר אחורה,‬
‫אלא מקפץ במהירות על הקפיץ,‬
‫ולפתע מועבר למקום חדש.‬
‫בנוסף, אנחנו מספקים עליות ומורדות‬ ‫בחווית המשחק.‬
‫ברגע שמתגברים על האתגר,‬ ‫מקבלים הפסקה קצרה.‬
‫על ידי הוספת הגלים האלה,‬
‫מגבירים את תחושת ההישג.‬
‫ככה אנחנו בונים משחקים.‬
‫- סוניק הקיפוד‬ ‫סגה -‬
‫וכל העבודה הזאת השתלמה בענק‬ ‫עם השקת המשחק "סוניק" בשנת 1991.‬
‫המשחק היה מלא בקפיצים,‬
‫לולאות,‬
‫ואספקה כמעט אינסופית של טבעות זהב.‬
‫בהחלט ייתכן שזהו המשחק האיקוני ביותר‬ ‫שסגה יצרה אי פעם,‬
‫והוא הוביל להמוני שחקנים תחרותיים חדשים.‬
‫חיי הם כמו משחק וידאו‬ ‫בהרבה מובנים.‬
‫אם אתה מתחרה בתחרויות משחקי וידאו,‬
‫כדי להצליח...‬
‫חייך חייבים להיות משחק וידאו.‬
‫אתה מקבל החלטות כמו במשחק וידאו,‬
‫אתה חייב לשחק באופן מדויק ומושלם...‬
‫לא לעשות טעויות.‬
‫ולהיות ממוקד.‬
‫אז... יש לי רק הזדמנות אחת.‬
‫ואני חייב לנצל אותה.‬
‫זה כריס טאנג.‬
‫אני בתעשייה המון זמן.‬
‫הוא יודע הרבה על משחקי וידאו,‬ ‫כי קורות החיים שלו ארוכים.‬
‫אני מעצב משחקים,‬
‫בוחן משחקים, הקול של תופעת האינטרנט‬ ‫"בום טטריס לג'ף".‬
‫הוא אפילו עלה לגמר‬ ‫אליפות העולם של נינטנדו!‬
‫פגשתי בנות ואמרתי, "אני אלוף‬ ‫נינטנדו עכשיו, מה המצב?"‬
‫אליפות נינטנדו הייתה ההתחלה‬ ‫של קריירת המשחקים התחרותית שלי.‬
‫אבל משחק הווידאו האהוב עליי‬ ‫היה בכלל של סגה.‬
‫אז הוא ידוע בעיקר בזכות העובדה‬ ‫ששיחק באליפות העולם של סגה ב-1994.‬
‫והכול התחיל עם מסע פרסום.‬
‫לסגה היה מגזין משלה שנקרא "סגה ויז'נס",‬
‫והיה כתוב באיזה מאמר,‬
‫"אנחנו נחשוף את המשחק הבא של "סוניק"‬ ‫ותהיה תחרות‬
‫ומאה אלף איש יתחרו זה בזה‬
‫תמורת 25 אלף דולר כדי לגלות‬ ‫מי השחקן הטוב בעולם".‬
‫והם קראו לזה...‬
‫"רוק דה רוק".‬
‫בתחרות סגה "רוק דה רוק",‬
‫היו שלושה אלמנטים של המילה "רוק".‬
‫זה היה אמור להיות משודר ב-MTV,‬ ‫שכידוע, השמיעו מוזיקת רוק.‬
‫מוקדמות התחרות מתקיימות ב"הארד רוק קפה"‬ ‫ברחבי העולם,‬
‫והתחרות מסתיימת עם קטע השיא באלקטרז...‬
‫הידוע גם בשם "דה רוק".‬
‫אז זה היה צריך להיקרא "רוק דה רוק דה רוק",‬ ‫אבל נראה לי ששני "רוק" הספיקו.‬
‫זה לגמרי עבד!‬
‫אבל ידעתי שתחרויות כאלה הן נדירות,‬
‫והרגשתי ממש טוב לשחק ב"סוניק הקיפוד".‬
‫אז, חשבתי, "אני הולך על זה".‬
‫מתברר שאליפות העולם של סגה, "רוק דה רוק",‬
‫הייתה אליפות עולם אמיתית.‬
‫היו מוקדמות ביפן, בצרפת ובברזיל.‬
‫וכריס נכנס למוקדמות בסן פרנסיסקו,‬
‫עיר מגוריו,‬ ‫והעיר בו שוכן כלא אלקטרז, "דה רוק".‬
‫זה היה עמוס מאוד, צפוף מאוד.‬ ‫הכול היה מתוחם‬
‫והייתה שורה של עמדות משחק.‬
‫היום התקדם, והגיעו לסבבי הדחה,‬
‫ואסור לעשות טעויות.‬
‫מבחינה חיצונית שידרתי רוגע.‬
‫מבפנים, ממש רציתי לנצח.‬
‫צריך לשמור על קור רוח ולהתקדם.‬
‫לוודא ששום דבר לא פוגע בך.‬ ‫ופשוט לשים לב.‬
‫אז, מסך כל האנשים שהיו בבניין‬
‫נותרו שניים, ואני ביניהם...‬
‫והייתה לי ריצה מטורפת‬ ‫וזכיתי במוקדמות בסן פרנסיסקו.‬
‫הם אזקו אותי למזוודה,‬
‫לקחו אותי ללימוזינה והסיעו אותי לגמר.‬
‫כריס טאנג עלה לגמר,‬
‫וסוניק איים על יריבו, מריו.‬
‫אבל בשביל קלינסקי, זה לא היה מספיק.‬
‫- 3. יותר ספורט -‬
‫משחקי ספורט, עבורי, היו חלק מרכזי‬ ‫באסטרטגיה שלנו,‬
‫מכיוון שידעתי שהשחקנים המתבגרים‬ ‫ממש בקטע של ספורט.‬
‫אז היינו זקוקים למשחקי ספורט.‬
‫ויזם אחד בעל חזון‬ ‫כבר התחיל להתמודד עם האתגר‬
‫להעביר את הספורט מהאיצטדיון אל המסך.‬
‫שיחקתי פוטבול, קראתי הרבה ספרים על פוטבול.‬
‫אפילו היו לי פנטזיות על להיות מאמן פוטבול.‬
‫הרגשתי שאני מבין מספיק‬
‫על המכניקה של הספורט האמיתי‬
‫ועל הסתברות הדברים,‬
‫ואהבתי להשתמש בסטטיסטיקה‬ ‫ולהפיק ממנה תועלת.‬
‫אבל, כל מה שקרא לעצמו משחק ספורט‬
‫היה רק צעצוע לילדים.‬
‫- טריפ הוקינס -‬
‫בשנות ה-80 המוקדמות,‬ ‫היו משחקי וידאו ספורטיביים,‬
‫אבל הם לא נראו מציאותיים.‬
‫זה כמו לקרוא ל"פונג" משחק טניס.‬
‫יש בו אלמנטים דמויי טניס,‬
‫אבל אין לו מאפיינים פיזיים‬ ‫או אסטרטגיות של טניס.‬
‫וחשבתי, "נראה לי שאוכל ליצור‬ ‫משחק טוב יותר.‬
‫משחק מציאותי יותר".‬
‫ואז חשבתי, "אם נראה לך‬ ‫שתוכל ליצור משחק טוב יותר, אז...‬
‫תעשה את זה".‬
‫אז בשנת 1982,‬ ‫טריפ הוקינס הקים חברת משחקי וידאו משלו‬
‫בשם "אלקטרוניק ארטס".‬
‫כשייסדתי את "אלקטרוניק ארטס",‬ ‫חיכיתי בקוצר רוח ליצור משחק פוטבול.‬
‫ממש לא הייתה לי סבלנות.‬
‫והייתי עושה זאת בכל מקרה.‬
‫לא משנה מה המשקיעים,‬ ‫או כל אחד אחר חשבו על זה,‬
‫וכולם ידעו שזה הקטע של טריפ.‬
‫טריפ היה בקטע של פוטבול.‬
‫אבל לא, לא זה.‬
‫הפוטבול האמריקאי האחד והיחיד.‬
‫הספורט הפופולרי ביותר...‬
‫בארצות הברית.‬
‫אבל פוטבול הוא משחק מסובך מאוד.‬
‫וזה בלשון המעטה לספורט שבו מהלך אחד יכול‬
‫להתפתח באינספור דרכים שונות.‬
‫אז אם היה לי משהו מסובך ומאתגר לעשות,‬
‫אולי הייתי יכול לעבוד עם מאמן‬
‫שיכול לספק ידע נוסף ותובנות.‬
‫טריפ היה זקוק לתמיכה של מקצוען,‬
‫מישהו עם ניסיון‬
‫והתלהבות.‬
‫השמאלי הולך ימינה,‬ ‫הימני שמאלה,‬
‫הבחור הזה חותך כאן, זה חותך שם,‬
‫אין להם מושג איפה אנחנו, מי אנחנו,‬
‫מאיפה אנחנו באים או למי זורקים.‬
‫מעניין מאוד.‬
‫ג'ון מאדן.‬
‫אתם שומעים אותי?‬
‫אולי שמעתם עליו.‬
‫איתי כמובן המאמן ג'ון מאדן,‬ ‫אנליסט הפוטבול המעולה של CBS.‬
‫או שאולי בדיוק שמעתם אותו.‬
‫הוא עושה טוויסט כדורסל קטן,‬ ‫ולמרכז ובום! הכדור שם.‬
‫אבל מאדן לא היה‬‫ ‬‫רק שדרן ספורט איקוני.‬
‫לא ייאמן!‬
‫הוא זכה בסופרבול כמאמן "אוקלנד ריידרס"...‬
‫ג'ון מאדן מורם על כתפי שחקניו.‬
‫והוא הוצג בהיכל התהילה‬ ‫של הפוטבול המקצועני.‬
‫היום אני מרגיש שבפעם השנייה בחיי‬
‫אחרים מרימים אותי על הכתפיים.‬
‫הוא באמת השיג הכול בפוטבול, וחשבתי,‬
‫"יהיה נהדר לעבוד עם האיש הזה".‬
‫כמו שאמרתי, לא אכפת לי מה אנשים...‬
‫בזמן שהבחירה המועדפת עליו‬ ‫הייתה להגיח דרך קירות נייר...‬
‫כמו שאמרתי, לבירה קלה יש טעם נהדר.‬
‫טריפ הזדקק לערימות של דפים‬
‫כדי לנסח תוכנית‬ ‫בתקווה לסגור את העסקה עם מאדן.‬
‫לקח לי הרבה זמן להכין מסמך מעוצב‬ ‫בן 60 עמודים‬
‫ואוסף מסמכים של כמה עמודים‬ ‫עם שאלות שרציתי לשאול אותו‬
‫כולל שאלה על משחק פוטבול של שבע נגד שבע‬
‫כי המערכות של אז היו 8 סיביות‬
‫והזיכרון היה מוגבל מדי‬ ‫בשביל משחק פוטבול אמיתי של 11 נגד 11.‬
‫אז ברור לי שג'ון יודע שבמשחק שבע נגד שבע‬
‫עובדים יותר על ביצוע תרגילים.‬
‫ופשוט חשבתי לדבר איתו‬ ‫ולשמוע מה דעתו על הרעיון.‬
‫אז טסתי לדנוור‬ ‫ועליתי על רכבת אמטרק עם ג'ון.‬
‫רכבת מדנוור לאוקלנד...‬
‫כרטיסים, בבקשה.‬
‫נסיעה של למעלה מ-1,900 ק"מ,‬ ‫חציית ארבע מדינות‬‫...‬
‫קח אחד ליד החלון!‬
‫רק בגלל שהאיש הקשוח מפחד לטוס.‬
‫זו הדרך היחידה,‬ ‫הגלגלים לא עוזבים את הקרקע.‬
‫ובילינו את היומיים הבאים,‬
‫כל היום וכל הלילה, בשיחות על פוטבול.‬
‫הם דיברו על עור הכדור.‬
‫הם דיברו על בעיטות.‬
‫וטריפ שאל על הגרסה המופשטת שלו למשחק.‬
‫מה דעתך על פוטבול של שבע נגד שבע?‬
‫והוא ענה, "זה לא פוטבול אמיתי".‬
‫הוא התעקש שזה יהיה פוטבול אמיתי‬ ‫של 11 נגד 11. לא איזה חיקוי.‬
‫ואז אמרנו, "נכון, זה לא... כן, כמובן.‬
‫כן, זה לא פוטבול אמיתי.‬ ‫נעשה את הדבר האמיתי‬
‫למרות שיהיה קשה מאוד מבחינה טכנית‬ ‫לגרום לזה לעבוד".‬
‫עכשיו שמאדן היה חלק מהעניין...‬
‫להתראות.‬
‫טריפ היה צריך לעשות את זה נכון.‬
‫זהו זה.‬
‫התשוקה לאותנטיות לקחה משהו‬ ‫שיכול להיות פרויקט של שנה,‬
‫והפכה אותו לפרויקט של ארבע שנים.‬
‫זה נודע בחברה כשטות של טריפ,‬
‫כי באמת רצינו לעשות יותר ממה שיכולנו.‬
‫ועכשיו, נכנס לתחום המשחק‬ ‫מפיק העל ג'ו איבארה.‬
‫תמיד אהבתי טכנולוגיה ולפתור בעיות.‬
‫אני מאוד נלהב מבניית עולמות מרתקים.‬
‫הרעיון הגדול היה להביא פוטבול מקצועני‬
‫למחשב האישי.‬
‫אבל לא היינו בטוחים אם זה אפשרי.‬
‫- ג'ו איבארה -‬
‫אז כמפיק,‬
‫הייתה לי נחישות ותשוקה‬ ‫לגרום למשחק הזה לעבוד.‬
‫וכדי להבין את התהליך המורכב הזה,‬
‫איבארה עבר שכבה אחר שכבה.‬
‫או ליתר דיוק, פתקית אחר פתקית.‬
‫השכבות של משחק פוטבול מורכבות וחזקות,‬
‫אז לפתח את הטכנולוגיה‬ ‫שתשקף משחק פוטבול בן 60 דקות,‬
‫עשרים ושניים שחקנים עם סטטיסטיקות שונות‬
‫וכמויות אינסופיות של מהלכים,‬ ‫היה דבר מאוד קשה לביצוע.‬
‫צריך לחשוב על השחקנים שעל המסך.‬
‫כמה מהיר הבחור הזה?‬
‫עד כמה הוא זריז? כמה הוא חכם?‬
‫עכשיו יש 22 שחקנים,‬ ‫אז יש 22 תפקידים שונים.‬
‫עכשיו כולם עובדים יחד בתיאום,‬
‫וזו שכבה נוספת,‬ ‫איך יוצרים את הסגנון של הקבוצה?‬
‫איך מבצעים את התרגילים?‬
‫אילו סימנים יש למשתמש,‬
‫איך יהיה ממשק המשתמש?‬
‫אז "מאדן" בנוי על הרעיון‬ ‫שאנחנו מאמצים את הרעיון של השכבות האלה,‬
‫ומוודאים שכל אחת מהן‬ ‫תעשה את העבודה שהיא צריכה לעשות‬
‫כדי שהפוטבול ייראה אמיתי.‬
‫ולבסוף, בשנת 1988...‬
‫הפרויקט הגיע לסיומו‬
‫והמשחק "ג'ון מאדן פוטבול"‬ ‫הושק במחשב "אפל 2".‬
‫לבסוף, לאחר מספר שנים,‬
‫זה התחיל להרגיש ממש כמו משחק פוטבול.‬
‫ואני חשבתי שעבור "אפל 2", זה דבר מדהים.‬
‫והמשחק אכן קיבל חוות דעת טובות.‬
‫אבל מערכות ה-8 סיביות מוגבלות מאוד.‬
‫מתי תהיה מכונה של 16 סיביות?‬
‫וכפי שרצה הגורל,‬
‫בזמן שטריפ חיפש את הקונסולה המושלמת‬
‫למשחק הנוצץ הבא של "מאדן",‬
‫קלינסקי רצה להביא משחקי ספורט‬ ‫לסגה ג'נסיס בעלת טכנולוגיה של 16 סיביות.‬
‫המשחק "מאדן" לג'נסיס היה מדהים.‬
‫סוף סוף, אחרי שש שנים,‬ ‫זה נראה כמו פוטבול אמיתי.‬
‫זה באמת היה משחק נהדר.‬
‫ולמרבה המזל...‬
‫החבר'ה לא שם, תיכנסו.‬ ‫תכניס את החבר'ה שלי לשם.‬
‫גם ג'ון מאדן הרגיש כך.‬
‫הם בלתי ניתנים לעצירה.‬ ‫אי אפשר לעצור את הקבוצה הזו!‬
‫האישיות של ג'ון מאדן‬
‫חיזקה את המקצוענות של המוצר.‬
‫טאצ'דאון!‬
‫זה מיד שידר אמינות.‬
‫ניקח את ההטלה, את הבעיטה,‬ ‫את הנגיחות ואת ההתגרות.‬
‫נכניס קצת מזה ומזה.‬ ‫נראה טוב, תנו לי גם את ההרגשה.‬
‫חברת "אי.איי." הפכה למעצמת משחקי ספורט,‬
‫והמשיכה למשוך ספורטאים כשותפים.‬
‫ולהרחיב את מגוון המשחקים שלהם‬ ‫כדי שיכלול כדורסל‬
‫ומה ששאר העולם קורא לו כדורגל.‬
‫אבל עבור כמה שחקנים,‬
‫למשחקים האלה הייתה יותר משמעות.‬
‫מעולם לא הייתי ספורטאי מצטיין.‬
‫אבל הייתה לי תשוקה למסע העלילתי של הספורט,‬
‫ואני מרגיש שיוצאים למסע עלילתי‬ ‫בכל משחק שמשחקים.‬
‫משחקי וידאו מעניקים לך‬ ‫הזדמנות להתחיל מחדש.‬
‫אתה יכול להיות גבוה או נמוך, מהיר או איטי,‬
‫אבל במשחקים כולנו מתחילים באותו מקום‬
‫ויש לנו הזדמנות להתחיל לשחק יחד.‬
‫- גורדון בלאמי -‬
‫אני אפרו-אמריקאי ואני הומו‬
‫וכשאתה גדל כאפרו-אמריקאי וכהומו,‬
‫מלמדים אותך שיש מערכת חוקים אחרת‬
‫שתמיד צריך לשחק על פיה.‬
‫מבחינתי, משחקים היו מקום‬ ‫שבו הכללים היו זהים.‬
‫שם אוכל להיות הגרסה הכי טובה של עצמי‬ ‫כי כולנו משחקים לפי אותם הכללים.‬
‫"מאדן" היה המשחק הראשון‬ ‫שהעניק את ההרגשה שאתה חלק ממנו.‬
‫שאתה אחד מ-22 השחקנים במשחק.‬
‫יש אמנות ויש מדע‬ ‫שגורמים לזה להרגיש נכון.‬
‫וזה היה קסום.‬
‫- טאצ'דאון! -‬
‫בפעם הראשונה, אפשר ליהנות מפוטבול‬
‫כפי שאהבת אותו בימי ראשון,‬
‫שני, שלישי, רביעי, חמישי ושישי?‬
‫התמכרתי.‬
‫יש הרבה משחקים שסיפקו לי חוויה נהדרת,‬
‫אבל "מאדן" היה זה שהזדהתי איתו, ‬ ‫המשחק ששינה את חיי.‬
‫גורדון בלאמי היה כל כך מכור ל"מאדן פוטבול"‬
‫עד שזה נתן לו השראה להתחיל במרדף‬ ‫אחר קריירה ב"אלקטרוניק ארטס".‬
‫כל חיי רציתי לעצב את "מאדן פוטבול",‬
‫ליצור את המשחקים הכי מגניבים בעולם.‬
‫אז גורדון יצא למשימה כמעט בלתי אפשרית.‬
‫- קו"ח | גורדון בלאמי -‬
‫שלחתי את קורות החיים שלי‬ ‫ולא קיבלתי את התגובה שציפיתי לה.‬
‫אז התקשרתי לכל אחד‬ ‫שהופיע ברשימת הקרדיטים של המשחקים.‬
‫"שלום, אני גורדון". ניתוק.‬
‫התקשרתי לשם הבא,‬ ‫"שלום, אני מהנדס מהרווארד". ניתוק.‬
‫התקשרתי והתקשרתי.‬
‫בחור בשם ג'ים סימונס ענה לטלפון‬
‫ונתן לי הזדמנות בריאיון כניסה‬
‫כדי לנסות להיכנס לעסקי המשחקים.‬ ‫זו הסיבה שאני כאן.‬
‫גורדון סוף סוף קיבל הזדמנות חלומית‬ ‫לעבוד על "מאדן".‬
‫והוא מיד יצא לדרך כדי לעשות שינוי גדול‬
‫במשחק הדגל של "אי. איי."‬
‫אז, בזמנו בגלל הביצועים של המערכות,‬
‫השחקנים היו צריכים להיות מאותו גזע.‬
‫ובזמנו, רוב השחקנים ב-NFL‬ ‫היו אפרו-אמריקאים.‬
‫חיכיתי כל חיי כדי לראות שחקנים של צבע.‬
‫לראות השתקפות של עצמי במשחקים.‬
‫אז בשנת 1995,‬
‫הכנסנו אפרו-אמריקאים למשחק.‬
‫וזה היה פרובוקטיבי...‬
‫כי אנשים מעולם לא ראו‬
‫שחקנים שחורים על אריזת משחק ספורט גדול.‬
‫פשוט לא. זה היה הדבר החדש.‬
‫עבור אנשים בשוליים, אנרגיה רבה מוקדשת‬
‫להצדקת קיומך ביקום.‬
‫אז כשאתה רואה את עצמך במרכז העניינים,‬
‫יש לזה משמעות אמיתית.‬
‫זה חשוב.‬
‫עבור גורדון בלאמי, "מאדן" יצר שיוויון.‬
‫והמשחק גם נחל הצלחה גדולה עבור סגה.‬
‫המשחק של "מאדן" עזר להכניס‬ ‫הרבה אנשים לשחק במשחקי וידאו,‬
‫רק כי הם רצו לשחק פוטבול במכונת ג'נסיס.‬
‫בשלב הבא, בזמן שנינטנדו הסבו הנאה לילדים,‬
‫סגה רצתה להוכיח שהם מודרניים ואופנתיים.‬
‫פתאום השמיים קצת יותר צלולים.‬ ‫המים קצת יותר כחולים.‬
‫הכבישים קצת יותר עקומים.‬
‫נינטנדו שיווקה לילדים בני תשע עד 13.‬
‫זה דרקון.‬ ‫-אני יודע!‬
‫"עולמו של סופר מריו", הוא מגיע‬ ‫רק כחלק מהמערכת שעבורה הוא נוצר,‬
‫מערכת הבידור של סופר נינטנדו.‬
‫אז הייתי משוכנע‬ ‫שצריך לפנות לקבוצת גיל מבוגרת יותר.‬
‫אז סגה פרסמה את הקמע שלהם‬ ‫בתור הילד הכי מגניב בשכונה.‬
‫סוניק לא ניסה להתחבב...‬
‫פרחח קטן!‬
‫הוא לא חייך יותר מדי.‬
‫זו הייתה האישיות שלו.‬
‫תשובה לא נכונה, חבר.‬
‫הוא עושה הרבה טעויות לאורך הדרך.‬
‫הוא קצת מרדן.‬
‫וכמובן שהוא יכול להתרוצץ במהירות אדירה.‬
‫הוא לא טיפוס כל-יכול.‬
‫הוא מאבד טבעות בכל מקום.‬
‫הוא בדיוק כמו כולנו.‬
‫הוא מתגבר על כל הסכנות.‬
‫סוניק הקיפוד.‬ ‫-אל תהיו טיפשים!‬
‫סוניק בהחלט לא היה טיפש‬ ‫וגם לא קלינסקי.‬
‫אבל ידעתי היטב, שאם נגרום לאח הגדול‬
‫לשחק בסגה ג'נסיס,‬
‫אז גם האח הקטן ירצה לשחק.‬
‫אז באמצעות שיווק לקהל מבוגר יותר,‬
‫התכוונו לגנוב באופן אוטומטי‬ ‫חלק מהקהל הצעיר יותר‬
‫שהיה לנינטנדו.‬
‫אז קלינסקי החליט לבצע‬ ‫כמה מהלכים שיווקיים יוצאי דופן...‬
‫הבחירה בידיכם...‬
‫הכניס את סגה לקניונים...‬
‫כל מה שאנחנו מבקשים‬ ‫זה שכולם יבואו הנה,‬
‫יסתכלו על שני המכשירים ויחליטו בעצמם.‬
‫וגם לקמפוסים בקולג'.‬
‫רוב האנשים לא מודעים‬
‫לעובדה שהיה לנו סטודנט‬ ‫כמעט בכל קמפוס של קולג'‬
‫שהיה בחור של סגה.‬
‫נתנו לו מכונת ג'נסיס.‬ ‫שלחנו לו תוכנה בחינם.‬
‫וכל מה שהיה עליו לעשות‬
‫זה להסתובב בקמפוס ובבתי האחווה,‬
‫לחבר את המערכת ולשחק,‬
‫ולגרום לאנשים אחרים להתעניין בסגה.‬
‫זה לא נינטנדו, זה סגה. זה מגניב.‬
‫וזה עבד.‬
‫בשנת 1994,‬
‫רק דבר אחד היה מגניב יותר מסגה.‬
‫אני רוצה את ה-MTV שלי.‬
‫יותר מדי זה אף פעם לא מספיק.‬
‫אז כשכריס עלה לגמר של "רוק דה רוק",‬
‫זו הייתה התגלמות ה"מגניבות".‬
‫והוא לא היה לבד.‬
‫אני שם אלף דולר על הבחור שלי, כריס.‬
‫שמעת, כריס?‬ ‫אסור לך לאכזב את הבחור הגדול.‬
‫לכריס הייתה פמליה שעודדה אותו‬
‫והתאמנה איתו.‬
‫בלילה שלפני הגמר...‬
‫זה החדר שלנו במלון.‬
‫מייק מתאמן שם עכשיו.‬
‫אחי ואני התאמנו על האסטרטגיות שלי‬
‫ועל הדפוסים היעילים.‬
‫דפוסים אסטרטגיים, הנשק הסודי של כריס.‬ ‫אותם הוא שינן בצורה מושלמת.‬
‫כשאתה מפרק משחק לגורמים,‬
‫מדובר במערכת של משתנים והחלטות‬ ‫שאתה מקבל בזמן אמת.‬
‫אז ב"סוניק", המפות גדולות מאוד,‬
‫ואפשר להמשיך בכמה דרכים.‬
‫ניתן לקחת לולאה כדי להמשיך ימינה‬
‫או שאולי תמצא קפיץ שייקח אותך למעלה‬
‫לאזור שונה לגמרי,‬ ‫ולוקח זמן לגלות את כל הדברים האלה.‬
‫לכן, חייבים לבחור.‬
‫לבזבז את הזמן לעלות למעלה?‬
‫לבזבז את הזמן להמשיך ימינה?‬
‫לחזור על עקבותיך‬ ‫ולקחת את הטבעות משם‬
‫או שזה לא שווה את זה?‬
‫אז כל התכנון, כל מה שנמצא אצלי בראש,‬
‫היכולת להבין מה עליי לעשות ובאיזה מצב‬
‫והסיכון לחשוב על הכול באותו הזמן‬
‫הם חלק מהמורכבות של התחרות.‬
‫היום תורו של כריס לשלוט בעולם,‬ ‫איך ההרגשה?‬
‫נהדר, אני הולך לכסח אותם.‬ ‫-יופי.‬
‫אז היינו ערים כל הלילה,‬ ‫וידעתי מהו הדפוס האופטימלי.‬
‫חבר שלי שאל אותי, "אתה מוכן?"‬
‫עניתי, ״אני מוכן. קדימה".‬
‫בואו נתחיל לשחק.‬
‫הם הסיעו אותנו למזח...‬
‫הנה הם באים, ביל.‬
‫עשרים וחמישה אנשים מתחרים על התואר‬ ‫ועל תכולת משאית הברינקס הזו.‬
‫והם הציגו את כל המתחרים...‬
‫הנה הוא!‬
‫העלו את כולנו לסירה ושטנו לאלקטרז.‬
‫אלקטרז: מקום נהדר לכלוא גנבים ורוצחים‬
‫כמו אל קפונה, משין גאן קלי וווייטי בולג'ר.‬
‫אבל מקום בו ילדים ישחקו‬ ‫בתחרות משחקי וידאו?‬
‫לא ממש.‬
‫בסופו של דבר, הכניסו את כולנו‬ ‫לחדר גדול בו היו כל עמדות המשחק,‬
‫והסבירו את מבנה התחרות.‬
‫ראשית, 25 המתמודדים משחקים למשך שלוש דקות.‬
‫ואז שני השחקנים‬ ‫עם כמות הטבעות הגבוהה ביותר‬
‫עולים לעימות חזיתי בגמר.‬
‫כל השחקנים הכי טובים במדינה נמצאים פה.‬
‫עשרים וארבעה יריבים גלובליים.‬ ‫צוות טלוויזיה ענקי. מגה-בייב דייזי פואנטס.‬
‫בסדר גמור.‬ ‫-תתקרב.‬
‫אל תדאג. הבנתי.‬
‫בטח קשה לשמור על ראש צלול.‬
‫היי, כריס!‬ ‫ששום דבר לא יסיח את דעתך.‬
‫פשוט תתמקד בדפוס שלך.‬
‫כשהגיע זמני לשחק במוקדמות,‬
‫הייתי כאילו...‬
‫הייתי חייב להיות מרוכז לגמרי.‬
‫המתחרים נמצאים בעמדות.‬
‫התכונן, כריס.‬
‫שיחקתי בצורה מספיק חכמה‬
‫כדי שלא אפגע,‬ ‫אבל גם כדי שלא אחשוף את הדפוס שלי‬
‫כי אנשים צפו בי, וידע זה כוח.‬
‫בסופו של דבר, אנשים התחילו לעוף‬ ‫עד שנותרו שני שחקנים.‬
‫הילד הזה מטורף, אני אומר לכם,‬ ‫הוא בנה את המכונה.‬
‫- כריס טאנג‬ ‫פיינליסט -‬
‫זה הייתי אני...‬
‫והבחור מבוסטון.‬
‫הוא השיג תוצאה גבוהה משלי,‬
‫אז ידעתי שאני מתמודד עם שחקן ממש טוב.‬
‫אלה השניים שעולים לגמר בכלא.‬
‫זהו זה!‬
‫זה הפלייאוף עכשיו.‬
‫הנה השניים. פשוט ממוקדי מטרה.‬
‫בסופו של דבר יצאנו לגמר.‬
‫טוב, זה השלב האחרון של אתגר משחקי הווידאו‬ ‫הבינלאומי הגדול ביותר של המאה ה-21.‬
‫היו לנו שלוש דקות להשיג כמה שיותר טבעות‬
‫וכל אחד צריך להשיג יותר טבעות מהשני.‬
‫הבחור השני לחוץ.‬
‫בואו נתחיל לשחק!‬
‫טוב, הנה כריס.‬
‫לפני כן, לא רציתי לחשוף‬ ‫את הדפוס הסופי שלי.‬
‫אבל כעת, מאחר שנותר רק סיבוב אחד,‬
‫התכוונתי לבצע את הדפוס האחרון שלי מיד.‬
‫קדימה, כריס! לך על זה.‬
‫כריס עדיין מוביל רק בכמה...‬ ‫עכשיו הם צמודים!‬
‫בשלב מסוים, חששתי שלבחור השני‬ ‫יש תוצאה טובה יותר.‬
‫מארק בתנופה.‬
‫אבל לדעתי בערך בשבע שניות, ‬ ‫לחצתי עצור,‬
‫הסתכלתי על המסך שלו‬ ‫וראיתי כמה טבעות יש לו.‬
‫יש! הוא הצליח!‬
‫ואני עם שאגת ניצחון אדירה, "כן!"‬
‫וב-MTV שמו את זה בהילוך איטי‬ ‫וזה כמו משהו איקוני.‬
‫אלוף העולם בסגה!‬
‫יש!‬
‫עשרים וחמישה אלף דולר.‬ ‫מה תעשה עכשיו?‬
‫אקנה משחקים, קדימה לשחק!‬
‫זה היה רגע אמוציונלי, ממש מרגש,‬
‫וסגה אמרו שהם יגלו‬
‫מי השחקן הטוב בעולם במשחקי וידאו.‬
‫אז אני מניח שזה אומר‬ ‫שאני השחקן הטוב בעולם?‬
‫לפחות על פי סגה, שזה די מגניב.‬
‫זה אחד הרגעים הגדולים בחיי,‬
‫ואני שמח שאני יכול לספר את הסיפור הזה.‬
‫הסיפור של כריס טאנג‬ ‫הוא עדות לניצחון המגניב של סגה.‬
‫אבל בשביל להצליח במשימה,‬ ‫סגה התחילה בקמפיין שיווקי נועז...‬
‫- 5. לרדת על נינטנדו -‬
‫שהיה קצת חצוף.‬
‫היו לנו פרסומות נהדרות.‬
‫אבל הייתי חייב להיות בטוח‬ ‫שנוכל לרדת עליהם‬
‫בצורה מהנה.‬
‫ג'נסיס עושה.‬
‫היה לנו סלוגן טוב.‬ ‫ג'נסיס עושה מה שנינטנדו לא.‬
‫ג'נסיס עושה.‬ ‫-מה שנינטנדו לא.‬
‫בסופו של דבר,‬ ‫לא הרגשתי שהפרסום אגרסיבי מספיק‬
‫או שנון מספיק.‬
‫אז רציתי להתקדם עם זה.‬
‫אז אחת הפרסומות שאהבתי הייתה,‬
‫זו ששמנו את ג'נסיס על מכונית מרוץ.‬
‫ואת נינטנדו על משאית חלב ישנה‬
‫שהוציאה עשן והייתה איטית מאוד,‬
‫והם יצאו לדרך, וכמובן,‬
‫מכונית הפורמולה השאירה אבק לנינטנדו.‬
‫- סגה ג'נסיס -‬
‫וכמובן, כל פרסומת הסתיימה ב"סגה!"‬
‫היה כיף לומר ולצעוק את זה.‬
‫אנשים נהנו מזה.‬
‫הם הבינו את ההומור.‬
‫היית רואה ילדים צורחים, "סגה!"‬
‫זה העיר את נינטנדו.‬
‫הם הבינו שאנחנו מתחרים אמיתיים‬
‫וזה באמת התפוצץ, כלומר,‬
‫כל ילד ברחוב הפך או ל"אני ילד של נינטנדו",‬
‫או ל"אני ילד סגה".‬
‫נראה לי שאני מעדיף לשחק בג'נסיס.‬
‫לסגה יש יותר משחקים טובים.‬
‫אני חושב שזה די מגניב.‬
‫תוכנית הקרב של קלינסקי עבדה.‬
‫ובשנות ה-90 המוקדמות,‬
‫סגה מכרה יותר מנינטנדו,‬ ‫שפעם הייתה בלתי מנוצחת. ‬
‫שמעתי שמאט קיבל סגה ג'נסיס.‬
‫אבל מעבר לניצחון המוחץ בפרסומות...‬
‫טוב, אני מניחה שעוד אחד זה בסדר.‬
‫וכל המצג התאגידי...‬
‫מלחמת הקונסולות התרחבה‬ ‫לז'אנרים חדשים לגמרי של גיימינג‬
‫ומשכה את תשומת הלב של קהל חדש.‬
‫משחקי וידאו כבר לא היו רק לילדים.‬
‫אני מכור למשחקי וידאו.‬
‫אני תמיד משחקת ליד הטלוויזיה.‬
‫אבל כמו כל דבר שמושך קהל בוגר יותר,‬
‫הדברים בהכרח הופכים להיות‬
‫אלימים, עקובים מדם ומטרידים ביותר.‬
‫תרגום כתוביות: דוד מלכה‬