UNA SÈRIE DE NETFLIX
No! Hòstia! Em cago en tot! Collons!
Ho sento.
No!
Això sí que és estrany.
D'acord. Què…
Hola?
No? Res?
Ostres.
Què fem, Jaskier? Què fem en aquestes situacions?
Re…
Recórrer als instints.
Hola?
Hola!
Hola, Becfi.
Això és nou.
Que quedi clar. No…
No és que no m'interessi. Ets guapo.
Bones botes.
Estic mort?
Hòstia.
No estàs mort.
Ja ho havia entès.
Ets alguna altra cosa.
Ets un doppler.
No.
No soc cap doppler.
Què ets?
Soc moltes coses.
Moltes cares.
Molts llocs.
- Per què ets com jo? - Perquè t'estimes.
Tinc altres cares.
Si ho prefereixes.
Millor?
Sí.
Meravellós.
Per què m'has salvat dels temerians?
Vull que ressuscitis una història cantant.
Tu i jo ens assemblem.
Tu ets un bard i jo una rondallaire.
Si fa no fa.
Discrepo. Tu ets una rondallaire que atura el temps, canvia de forma
i segurament se'm cruspirà cru en algun moment.
Jo només tinc un barret bastant graciós. No ens assemblem gens.
M'esmunyo entre mons i temps, recollint històries oblidades.
Les recupero quan el món les necessita.
- Segur que soc l'home adequat? - És clar que sí.
Ets el Becfi.
Salvador d'elfs.
Becfi és un nom, un títol. Jo només soc un bard.
Els Scoia'tael s'han arriscat a atacar un campament temerià per tu.
Saben que t'importa la seva lluita per la justícia.
Sí.
Tenen bones intencions,
però els elfs no poden guanyar atiats només pel dolor i la ràbia.
L'esperança és vital.
Els elfs necessiten una història oblidada: dels pocs que en van vèncer molts.
La història dels Set.
La histò… La història…
Ho endevino?
Un grup de guerrers s'uneix per lluitar contra tot pronòstic.
Està molt vist.
Sí?
¿Sets guerrers solitaris que s'uneixen per enfrontar-se a un imperi invencible,
porten humans i monstres al món amb la Conjunció de les Esferes
i creen la primera versió d'un bruixot?
Això està molt vist?
No, aquesta història no em sona.
Certament. Ostres!
Això ja és una altra cosa.
Això és molt divertit.
M'estàs dient que la primera versió d'un bruixot va ser un elf?
El Geralt es cabrejarà molt.
D'acord.
Per on comencem?
Tot va començar fa 1.200 anys,
a l'època daurada dels elfs,
abans de l'arribada dels humans i els monstres.
Sis marginats solitaris
que no es coneixien
destinats a unir-se en una missió sanguinària.
El Fjall, del Clan del Gos.
La Scían, de la Tribu Fantasma.
El Germà Mort.
Els mags Zacharé i Syndril.
La Meldof i el seu martell venjatiu Gwen.
Aviat foren guiats per la setena.
Aquella a qui anomenaven l'Alosa.
INIS DUBH MARS DE L'EXTREM NORD
Bon dia. Una almoina per a un exsoldat?
Gràcies.
Hi ha música aquí?
Fa anys que no hi ha música en aquesta illa.
Bona sort.
Igualment.
Naixerà una flor
on es vessa la nostra sang.
Les vides que ens han pres
són les llavors que han plantat.
Alceu-vos de la terra que cultivem.
Alceu-vos de la terra que els pertany.
Nosaltres som la Rosa Negra.
Que ningú dubti de la nostra causa.
Vaja.
Ets molt guapa per a la teva edat.
Ets tota una doneta.
L'Ithlinne no està bé, senyor.
Té atacs. Si us plau, deixeu-la.
Paga la casa.
Mama!
Mala pècora!
Vine aquí!
Disculpeu.
No suporto els mal educats.
Per l'Alosa!
Nosaltres som la Rosa Negra.
Que ningú dubti de la nostra causa.
Alceu-vos, que sentin el nostre clam.
És l'hora dels plebeus.
Molt bé!
Ben al sud d'Inis Dubh,
el nou rei Alvitir, decidit a ser vist entre el poble,
recorregué els barris pobres
malgrat l'amenaça d'assassins d'altres regnes.
Protegiu el rei!
Però primer haurien de superar la guàrdia reial, el Clan del Gos.
I el seu millor guerrer,
Fjall Cor-de-pedra.
Princesa!
Ja us tinc.
Sortiu!
Baixeu!
Com us he ensenyat.
- Esteu bé? - Sí.
Passa.
- Disculpeu. - Tranquil, Fjall.
A la porra el decòrum.
Hem acordonat el palau.
Ningú entrarà ni sortirà fins que trobem el culpable.
Vull que us quedeu això.
És temporal.
Ens has salvat.
M'has salvat.
Us heu salvat sola.
Sempre m'has fet costat quan t'he necessitat.
És el meu deure.
Tots dos sabem que és més que això.
Ho vam acordar.
Potser tu pots oblidar-ho, però jo no.
No ho he oblidat.
- Si ens haguessin descobert… - Però no.
Fjall, avui quasi moro.
No moriré vivint una mentida.
Vaig néixer per protegir-vos.
Doncs protegeix-me.
No hem identificat els assassins. El capità Eredin busca sospitosos.
L'Eredin no en té ni idea. A la merda ell i el seu exèrcit.
On cony eren avui? No sabrien ni trobar una puta en un bordell.
I el Fjall?
Collons.
Mata'm i acabem d'una vegada.
No. Has de patir.
En la desgràcia.
Un nou rei,
assassins per tots els racons i tu et poses a pensar amb la polla.
Gràcies als deus, el Kareg no va viure per veure't trair el clan.
Sé que desitges que jo hagués mort en lloc seu.
Jo mai he dit això.
No calia.
Jo també ho desitjo des d'aquell dia.
Us necessitava als dos al meu costat.
Me'l van prendre
i se suposava que tu m'havies de succeir com a cap.
Però has traït el teu clan.
El teu jurament.
M'has traït a mi.
La frontera.
Sí.
Acabem d'una vegada.
Fjall Cor-de-pedra,
has trencat el teu jurament de la guàrdia reial
i traït el teu clan.
Quedes desterrat de Xin'trea.
El clan renega de tu.
I jo també.
Moriràs oblidat i ignorat.
Adeu, pare.
Ho endevino?
Les sagues de Solryth.
No te'n riguis, germà.
Estàs obsessionada. Necessites amics que no siguin llibres.
No sé com pots viure així. Aquesta olor…
Tot això és el nostre futur. La història es repeteix.
- Ara ets vident? - No.
Però tinc ulls a la cara.
Una escriptura nana que té 500 anys d'antiguitat
predeia l'arribada de Solryth
i el setge de la seva ciutat abans que els fes sortit
i construís Xin'trea sobre les seves ruïnes.
La història ens envolta, germà.
Ens recorda la nostra antiga esplendor
i que podem recuperar-la si ho intentem.
Et podria ser útil.
Com a consellera…
Els generals i els mags se't menjarien.
Però tens un paper molt important, germana.
Ara que hem arreglat la petita indiscreció amb el Fjall,
és hora de pensar en el futur. T'he trobat un bon pretendent.
El rei de Pryshia és vidu.
Un matrimoni entre els nostres regnes el convenceria de firmar.
És clar. El que faci falta per aconseguir la pau.
Un futur millor
gràcies a tu.
Reina Merwyn de Pryshia.
A la Vall de les Ànimes Perdudes,
una guerrera solitària buscava resposta als núvols obscurs
que havien projectat la seva ombra sinistra sobre la terra.
Però els ancestres romangueren en silenci.
No havia passat mai res semblant.
Puix que un altre havia après a esquinçar els vels entre mons.
He tornat.
Vençut o victoriós, gran savi Balor?
El meu intent d'assassinat ha fracassat. Necessito la teva ajuda.
Digues, com vas aprendre a lluitar?
Vaig néixer al Clan del Corb.
No! Eres una guardiana?
Efectivament.
La lleial guardaespatlles del rei Midir i la família reial de Pryshia.
Deus conèixer Cethlenn dels Ganivets.
És ma mare.
Què?
Que hi fas, aquí?
Podries ser a palau amb els reis, les reines i els herois.
Vaig triar aquest camí.
Quan era petita,
la meva mestra tenia una viola de tecles.
Me'n vaig enamorar.
Ma mare em va intentar salvar, però la música em va perdre.
I així em vaig convertir en un bard ambulant.
Té.
Tant de bo jo tingués alguna vocació.
L'únic que tinc és una malaltia.
Tinc visions, atacs,
i la gent del poble em té por.
Els ignorants estan gelosos dels que tenen dons.
Obriu o calcinarem aquest cau de mala mort!
Merda. Els idiotes sempre recorren als guardes quan els apallissen.
I una merda és cantant!
El Clan del Gos? Què collons…
Un ocellet de la Cethlenn.
Millor un ocellet que un gos sarnós de l'Osfar.
Sí?
Sí. Segurament tens raó, corb.
- Em dic… - Fjall Cor-de-pedra.
Fill de l'Osfar.
Recordo aquest penjoll.
Li vas treure un ull a ma cosina a la Batalla de Brokilon.
Li vaig jurar que et mataria si ens creuàvem.
- Ja. Doncs jo no et recordo. - Soc qui t'enviarà a l'altre món.
Relaxa't.
Ja no soc membre del Clan del Gos.
I una merda.
Ningú deixa el clan.
Però aquí em tens,
guanyant-me la vida com a mercenari en un illot al confí del món.
Què fot una guerrera del Clan del Corb tan al nord?
Guerrera no. Soc un bard.
Un bard del Clan del Corb?
Això és nou.
Espera.
No deus pas ser l'Alosa de qui tothom parla?
Volia anar-te a veure, però la situació m'ho impedeix.
Com ha acabat així el fill del gran Osfar?
Fàcil.
Em vaig follar la princesa.
I una merda. El teu cap s'estaria podrint en una pica.
I avergonyir la Corona?
No.
Millor expulsar-me del clan i desterrar-me en silenci.
No els culpo.
- Protegir, no follar. És bàsic. - M'ho hauria d'haver tatuat.
Massa llarg per a la teva polla.
Ho recordaré quan vegi rodolar el teu cap pel fang.
Se'ns ha acabat el temps.
Tu, contra la paret del fons.
I tu, han comprat la teva llibertat.
- Què? - Ja m'has sentit.
Bé,
moltes gràcies per no intentar matar-me mentre dormia.
Encara puc.
Ull per ull.
Contra la paret!
Que et vagi bé, Alosa.
Que el botxí sigui precís amb l'espasa.
A la merda.
Tant se me'n fot.
Informeu.
El pryshians fan incursions. Posen a prova les nostres files.
Si donem accés a les nostres mines als nans,
podem comptar amb…
No. No puc lluitar en dos fronts i impedir que el regne mori de gana.
Tinc un nou pla.
Posar fi a la Guerra dels Mil Anys.
Ja he enviat emissaris a Pryshia i Darwen.
- Signarem un tractat de pau. - És absurd.
Serà la nostra fi!
Senyor,
Pryshia i Darwen no signaran mai. Aquesta guerra…
S'acabarà. Estan tan desesperats com nosaltres.
La meva germana es casarà amb el rei Midir.
Cedirem les mines de Sliabh Liath a la reina Neera.
Signaran.
Què us sembla, gran savi?
Les meves disculpes, capità Eredin.
La comesa del gran savi ja no és aconsellar el tron.
Només soc aquí per assessorar en matèria de màgia.
Si seguir en guerra com fins ara,
la fam i el tuf de la derrota seran el nostre únic llegat.
- Senyor… - Signarem la pau.
Retireu-vos.
- El puck marxa amb la dama el molt cabró. - Fjall!
Shen?
M'alegro de veure't.
- Has subornat els guardes? - Escolta.
L'Osfar vol que tornis immediatament. Se signarà la pau.
El rei ha arranjat un tractat entre els regnes.
No, cosinet.
- On vas? - A buscar un bordell.
Què li dic, a ton pare?
Que estic massa ocupat morint oblidat i ignorat.
Torna a casa, Shen.
Bons elfs d'Inis Dubh, esteu bé?
Teniu bon aspecte.
Em queden poques hores en aquesta merda d'illa.
Qui em vol delectar amb el millor skril i les perversions més depravades?
Darrere d'aquestes portes trobareu un gran ventall
d'exquisides depravacions i delícies innominables.
Però primer hem de tractar el desagradable tema dels diners.
Ah, sí.
La meva moneda és la meva paraula.
La vostra paraula us permet…
engreixar el cul del gat.
Sylanya, porta el Bigotis.
Tinc plata.
Collons.
Així.
Encara n'aprendràs i tot!
Mai he entès per què vas triar això en lloc de l'espasa.
És molt fràgil.
No has canviat gens.
Tu sí.
La mare m'envia a buscar-te.
El Continent canvia per moments.
El rei viatja a Xin'trea per signar un tractat. Et necessitem.
Ja no segueixo el camí de l'espasa.
Tot i així…
De debò està disposada a perdonar-me?
La Cethlenn et necessita. Tens l'oportunitat de redimir-te, germana.
No puc.
No puc tornar a fer aquelles coses.
- Com pots viure així? No ho enyores? - Us enyoro a vosaltres.
- Desesperadament. - Doncs torna amb nosaltres.
El altres deien que seria una pèrdua de temps.
Ajuda'm a demostrar que s'equivoquen, germana.
És la teva última oportunitat. Salpo amb la pròxima marea.
Estàs bé?
El temps de les esferes és imminent.
Els mons s'engoliran. Cels maragda. El foc convocarà una nova era.
Mataràs una nova bèstia amb la teva espasa.
Dos diferents seran un de sol.
Les notes més preuades de l'Alosa
seran la clau de tot.
I una missió en nom del teu clan et portarà la redempció.
Ha dit que trobaria la redempció en una missió pel meu clan.
Les seves visions,
alguna s'ha complert?
Totes.
D'alguna manera.
Té. Dona-li això quan es desperti.
Digues-li que sento no haver-li pogut dir adeu.
- Amb sort, algun dia ens retrobarem. - On vas?
A buscar la redempció.
Niamh!
No et puc deixar viatjar sola.
Algun elf malvat et podria robar la virtut.
Ara, a més de la teva música, també he d'aguantar les teves bromes?
No em facis canviar d'opinió, nena.
Això és impossible.
M'alegro que…
No!
Sortiu, fills de puta!
Aquest penjoll és meu.
Molt bonic.
Odio córrer.
Què cony hi fots, aquí?
Buscar un vaixell per marxar.
De res, per cert.
Qui és?
Ma germana.
Què collons…
Aquest senyal.
Exèrcit xin'trià. Un traïdor.
La conec.
És capitana de cavalleria de l'exèrcit pryshià.
Una daga d'infanteria de Darwen.
No té sentit.
Per què col·laboren per matar-nos soldats de tres regnes en guerra?
El tractat.
- La Niamh me n'ha parlat. - Ja. A mi també m'han vingut a buscar.
- Merda! - Algú no hi vol els clans.
Els exèrcits s'alcen contra les monarquies.
- He d'anar a Xin'trea i avisar el clan. - Jo també.
A la merda el teu clan.
Escolta, segur que ens trobarem més malparits pel camí.
Tindrem més possibilitats junts.
Encara que siguis un ull de poll.
D'acord.
Molt bé.
Si em traeixes, donaré la teva polla als gossos.
No confio en tu, Cor-de-pedra.
Ni jo en tu…
Alosa.
Han matat ma germana.
L'Alosa és morta.
Em dic Éile.
Ens retrobarem a les sales de Caer Aenwyn, germana.
I així l'Alosa ja no volà sola.
Una en foren dos.
Si us plau.
Princesa?
Ket, l'he arreglat! Els ulls de Solryth brillen de nou.
Us hem de vestir.
No ho veus? Van guiar els vaixells cap al Continent
i ara tornen a il·luminar el cel. És un senyal, Ket.
Potser també hi ha esperança per a mi.
El vostre germà em matarà
si no esteu presentable per conèixer el vostre futur marit.
Sí, és clar.
Després d'intercanviar hostatges de sang noble,
els altres monarques anaren a signar un tractat
que posaria fi a la Guerra dels Mil Anys.
El rei Midir de Pryshia i els seus guerrers del Clan del Corb.
La reina Neera de Darwen i el seus guerrers del Clan de la Serp.
I Alvitir, el valerós arquitecte de la nova era per a la raça dels elfs.
T'estimo, germà.
Guerrers de Xin'trea,
gràcies al valor dels nostres convidats reials,
avui veurem acabar aquesta llarga nit de guerra i fam.
El sol brillarà sobre el Continent per a tots els elfs.
La pau i la prosperitat reemplaçaran la fam.
Un Continent unit de nou.
Un Continent de possibilitats.
Som xin'trians.
Som pryshians.
Som darwenians.
- Però tots serem… - Majestat.
- El metge. - No.
Només són nervis.
Potser m'hauria de retirar.
…vam arribar a aquestes costes i vam civilitzar aquesta terra.
Per això demano…
a la gentil reina Neera de Darwen
i al bon rei Midir de Pryshia…
que s'uneixin a mi com a aliats en aquesta nova era.
Què és això?
Llances!
En aquell moment, el món èlfic havia canviat per sempre.
Mil anys de monarquies, regnes i clans foren esborrats.
Ja està.
Certament.
La meva bèstia ha reeixit.
El tractat havia permès al Balor
posar mags i generals contra les seves monarquies.
Només era el principi.
Emperadriu,
el tres regnes són vostres.
Glòria al nou Imperi Daurat.
Aixequeu-vos.
Tenim molta feina.
Aquesta tempesta no és normal.
Busquen port segur a Gaylth.
Això està molt lluny de Xin'trea.
No servirem de res al fons de l'oceà.
Ara la Merwyn era lliure.
Lliure d'escriure la seva pròpia història, com la seva heroïna, Solryth,
per iniciar una nova època daurada.
Aquest era el seu destí.
Emperadriu!
Interpreta bé el seu paper.
Una cosa brillant per calmar el poble.
S'adapten de seguida malgrat que el seu món s'ha capgirat.
Davant del caos, la gent sempre prefereix l'ordre.
Sense importar el preu.
Ni la farsa flagrant.
Fins quan la necessitem?
Ja ho veurem.
Porteu-me amb el meu poble.
GAYLTH ANTIC REGNE DE PRYSHIA
El cel i el mar no eren l'únic que havia canviat sense avisar.
I aquests estendards? No havia vist mai aquesta cimera.
No és pryshiana, això segur.
Anem a la taberna, emborratxem algú i a veure què diu.
Amb quins diners?
Has xumat massa del clan.
Has de tenir una mica d'iniciativa, nano.
Disculpi.
Som-hi doncs!
Almenys ja no hi ha guerra.
Pocs tindrien estómac per matar un familiar.
I el seu germà, ni més ni menys.
- Es fa dir emperadriu Merwyn. - Emperadriu?
Els va pelar tots d'una tirada.
Els reietons inútils i els seus clans fastigosos.
- Els va matar tots? - No. És impossible.
¿Com pot ser que una princeseta
es faci amb tot el Continent com si res?
Diuen que té una bèstia de tres caps de la mida d'un vaixell.
- L'alleta com a un nadó. - Una bèstia!
Una bèstia?
Quanta deïtat t'has fumat?
Amb bèstia o sense,
a mi cap puta xin'triana em diu que ja no soc pryshià.
Vosaltres encara sou pitjor.
Us passejàveu amb l'armadura pryshiana fa quatre sols.
Traïdors de merda, vestits amb l'armadura d'aquella porca.
La molt puta us té agafats pels collons.
Algú els ha vist?
Éile del Clan del Corb, Fjall del Clan del Gos.
No siguis estúpid.
Si et descontroles perquè insulten la teva amant, separem-nos.
- Això no té res a veure amb ella. - I tant que sí.
Ha matat els nostres clans.
Un! Dos!
- Un! Dos! - Tu!
És el més gran que hem desenterrat.
Necessito més poder per estabilitzar els portals.
- Quants monòlits heu aixecat? - Tres al nord, dos al sud.
En tenim cinc més. Els instal·len els segells del Syndril.
No n'hi ha prou per a una legió. Per què tardeu tant?
L'imperi és jove.
Tenim pocs efectius.
Teniu els soldats de Darwen i Pryshia. Com podeu tenir pocs efectius?
Hi ha hagut més desertors del que crèiem.
I des de la teva purga de mags…
Mags poc cooperatius.
Les males collites augmenten. Hi ha més motins…
Doncs sufoca'ls.
Els que busquen excuses no fan història.
I el Fjall Cor-de-pedra?
Va fugir dels assassins a Inis Dubh, amb la guerrera del Clan del Corb.
Però tenim tropes d'elit rastrejant el Continent.
És una llegenda heroica en potència.
Desfés-te'n. Ja.
He lligat els cavalls. Faré la primera guàrdia.
Potser alguns van sobreviure.
Els meus haurien lluitat fins a la mort.
I els teus també.
Un monstre?
Com pot ser? D'on ha sortit?
Hi havia un mag a Xin'trea.
El Syndril.
Va excavar i aixecar un antic monòlit nan.
El va utilitzar per obrir un portal a un altre món.
- El monstre va venir d'allà? - Potser.
- Sembla una bogeria. - Hi ha contes d'altres mons.
Tot va malament des de llavors. Fins i tot el cel ha canviat.
I el mar.
Tot és estrany.
Però, fins i tot amb la bèstia, la Merwyn no tenia poder.
Hi ha d'haver algú altre al darrere. Els generals, els mags…
- Li busques excuses. - No.
Si és l'emperadriu, si l'és, hi està ficada.
Pagarà amb la seva sang.
Hauria d'haver mort amb el meu clan.
Jo també.
Som els últims.
Esborraran els nostres clans de la història.
No mentre seguim vius.
Matem-los abans que ens matin.
El Clan del Corb.
El Clan del Gos. Com podem confiar l'un en l'altre?
Per l'espasa.
Trobem la Merwyn, matem la seva bèstia i els seus aliats.
Els enviem a l'altre món.
Jurament de sang.
Fins al final.
El vostre germà? Com heu pogut?
No tenia alternativa. M'havia muntat la vida.
Estava destinada a més.
La història es repeteix.
Només fa falta la persona indicada.
Quan Solryth va morir, ens vam atacar mútuament.
Una gran època daurada destruïda per una guerra interminable.
El tractat del meu germà l'hauria pausat com a molt.
El Balor i l'Eredin volen fer servir els portals del Syndril
per conquerir.
Però conquerir per conquerir no té sentit.
Jo vull civilitzar aquests nous mons.
Portar-los el nostre art, la nostra ciència i la nostra cultura.
I crear una nova època daurada per a tots els elfs.
Creieu…
Creieu que sou Solryth.
No.
Encara no.
No mentre sigui la titella del Balor.
He de ser emperadriu no només de paraula.
O tot això, totes les gotes de sang que s'han vessat,
haurà estat en va.
Només he de descobrir com.
Què he fet?
Has alliberat el futur, Syndril.
Sense tu, res d'això hauria estat possible.
Ara que tenim el monòlit mestre, qui sap quins mons ens esperen.
Acaba els teus càlculs
per connectar els altres monòlits de l'imperi.
N'hauries d'estar orgullós.
Aquesta nova era de possibilitats és gràcies a tu.
No em crec que hagin unit els exèrcits. Com més ens acostem a Xin'trea, pitjor.
Millorem les coses amb la millor espadatxina.
Qui?
La meva antiga mestra. Si no em mata quan em vegi.
Ella em va introduir a la música.
Quan vaig deixar el meu clan, la van desterrar.
Obligada a fer-se mercenària.
- Estàs disposada a arriscar la vida? - Si ens volem venjar, la necessitem.
Com es diu doncs?
Aquesta mare espadatxina teva.
Scían.
- L'última de la Tribu Fantasma. - La Tribu Fantasma és un mite.
D'això, res.
Els millors espadatxins del Continent. Fins que vosaltres els vau matar tots.
Abans de la meva època.
Quan es van negar a lluitar per ell,
el teu rei, Darach, els va enverinar l'aigua.
La Scían va ser l'única supervivent.
El nostre clan la va acollir com a mestra.
Éile.
Si us plau, som inofensius.
Què us porta tan lluny dels camins?
Fugim de Bon Machán.
Els mags i els ancians van rebutjar l'imperi.
Els soldats ho van cremar tot
i es van endur el jovent per desenterrar torres negres.
Per aixecar monòlits. Per què els aixequen fora de Xin'trea?
Ets l'Alosa?
Ja no faig servir aquest nom.
Et vaig veure l'any passat a Aedd Gynvael.
Va ser genial.
Aquelles cançons,
tan plenes d'esperança, ens van fer sentir especials.
Com si el món fos nostre.
Podries cantar "La Rosa Negra"?
Necessitem esperança.
Nosaltres som la Rosa Negra.
Ja n'hi ha prou.
Bona sort.
Nosaltres som la Rosa Negra.
Alceu-vos, que sentin…
Havia sentit aquella cançó molt al sud, a Xin'trea,
la taral·lejaven,
la cantaven als carrers i les tabernes, sempre als barris baixos.
I ara aquí, a l'extrem nord.
Com podia tenir tant de poder una cançó?
No falta gaire. Trepitja fluix si pots.
Aquesta Scían,
és paranoica doncs?
Van enverinar la seva tribu.
Hi ha un clot.
He viscut molt, Alosa.
Ja l'havia vist.
I el de més enrere.
S'hi haurà d'esforçar més per…
Em cago en tot.
Els clans han mort.
Com és que ets viva?
Pressento l'eco del genocidi en tu.
La bèstia que et vaig regalar t'ha donat el que volies.
Sí.
He pres el control del Continent.
Però?
No n'hi ha prou.
No m'acceptaran mai com a emperador.
Soc un plebeu.
Interessant…
Necessito un poder que només tingui jo.
Un que em posi per sobre de nobles, reialesa i exèrcit.
Vols ser un déu entre els elfs.
Sí.
Necessito… la teva màgia del Caos.
¿Estàs disposat a sacrificar qualsevol cosa,
sigui el que sigui?
Sí.
Tot el que demanis,
ho tindràs.
Creia que no et tornaria a veure.
No et volia deshonrar.
Però ho vas fer.
L'emperadriu us vol morts.
Per què heu vingut?
Per demanar-te ajuda.
Vine amb nosaltres.
Anem a Xin'trea a matar-la.
Si no ho fas per mi, fes-ho pels teus ancestres.
Van robar l'espasa sagrada de la teva tribu.
Podràs recuperar la Sega-ànimes.
Ves a saber on és ara.
Amb els altres trofeus, al palau.
Tres gemmes verdes i un gravat al pom.
Alguna cosa sobre…
arenes negres.
Nascuda d'arenes negres.
Fulla i ànima a l'uníson.
Tots els començaments.
Tots els finals.
No aconseguiràs entrar a la ciutat.
Si és que arribes tan lluny viatjant amb l'enemic.
Matafoc.
T'alleujarà la cremada.
Éile.
No pots confiar en ella.
Té un tema pendent amb tu.
Té contactes de mercenaris que pot ser que necessitem.
Els farà servir per vendre't a la primera de canvi.
No queda ningú més.
És l'únic que tinc.
- Aquest cel porta mals auguris. - Junts podem aconseguir-ho.
És una missió impossible.
Et necessito.
- Et necessitem. - Seguiu el camí.
Conec la manera d'entrar al palau.
Hi ha un passadís secret sense vigilància.
- Necessitem la teva espasa. - Sens dubte.
Però…
no aniré amb vosaltres.
L'únic positiu que ha sortit de tot això
és que el Clan del Gos ha desaparegut.
Espero que ton pare pateixi eternament en una tomba solitària.
Hauria d'haver acabat la feina del rei Darach.
Sacrificar-te com a la resta.
M'hauria agradat veure'l intentar-ho.
Es va deixar enredar per una princeseta.
No es mereixia ser el cap del clan.
- Què feu? - És ell qui branda la destral.
Però em sembla que no en sap gaire.
Scían, para!
Estàs rovellada.
Sí?
Tens bona intuïció, però et controlen les emocions.
I tu… Tu ja no saps treballar en equip.
No ho feu malament quan treballeu junts.
Això ens pot ser útil.
Vens amb nosaltres?
Ho volen els ancestres.
- Tres contra un imperi. - No n'hi ha prou. Necessitem més gent.
Trobarem qui la vulgui morta.
No hi haurà marxa enrere.
I així dos foren tres.
Les primeres gotes d'un torrent que canviaria el món per sempre.
Nosaltres som la Rosa Negra.
Que ningú dubti de la nostra causa.
Alceu-vos i claveu-los les espines.
La llibertat serà nostra.
Som la rosa d'espines negres.
Cantem cançons pels oblidats.
Alceu-vos, que sentin el nostre clam.
És l'hora dels plebeus.
Naixerà una flor
on es vessa la nostra sang.
Les vides que ens han pres
són les llavors que han plantat.
Alceu-vos de la terra que cultivem.
Alceu-vos de la terra que els pertany.
Nosaltres som la Rosa Negra.
Que ningú dubti de la nostra causa.
Alceu-vos i claveu-los les espines
perquè la llibertat sigui nostra.
Som la rosa d'espines negres.
Cantem cançons pels oblidats.
Alceu-vos, que sentin el nostre clam.
És l'hora dels plebeus.
Per cada rosa que tallin
en naixerà una altra.
El terra es cobrirà de pètals com de neu.
Sense llum als castells.
Sense llum sobre l'or.
La lluita no morirà.
La veritat se sabrà.
Nosaltres som la Rosa Negra.
Que ningú dubti de la nostra causa.
Alceu-vos i claveu-los les espines.
La llibertat serà nostra.
Som la rosa d'espines negres.
Cantem cançons pels oblidats.
Alceu-vos, que sentin el nostre clam.
És l'hora dels plebeus.
Som la rosa d'espines negres.
Les veus a l'uníson són la nostra arma.
Alceu-vos i claveu-los les espines.
És l'hora dels plebeus.
Subtítols: Maria Romero Soronellas