ZAKLÍNAČ: POKREVNÍ POUTO
Ne!
Ne! Kurva, do hajzlu, kurva, kurva, kurva!
Áá!
Je po mně! Končím!
Ne! Ne!
Ou…
Ou… Oh!
Ty jo. Tý jo! Tý jo.
Eh.
To je úlet!
Eh…
Tak fajn. Fajn!
Nic?
Ne, nic.
No… dobrá.
Tak co teď? Co teď, Marigolde? Co se v takovejch situacích dělá?
Vezmeme to od lesa.
Haló?
Haló!
- Ahoj, Zpěváčku. - Á, á! Ah…
To je novinka!
Poslyš, já nejsem…
v těch věcech nikdy proti.
Hezkej chlap, pěkný boty.
Jsem po smrti?
Jau! Ty krávo!
Nejsi.
To už mi nějak došlo.
Takže ty… jsi něco jinýho.
Ty jsi doppler.
Ne.
Nejsem doppler.
Tak co teda seš?
Jsem ledasco. Mnoho tváří, všude zdejší.
- Proč vypadáš jak já? - Protože se máš rád.
Můžu se změnit.
Stačí říct.
Lepší?
Mm… Ou.
Eh…
Jo, mnohem.
Výborně.
Proč jsi mě zachránila před Temerijci?
Potřebuji, abys oživil jistý příběh.
Oba jsme jedné krve.
Ty jsi bard, já vypravěčka.
V podstatě.
S tím nesouhlasím. Ty jsi mocná, co zastavuje čas,
a možná mě nakonec sežereš. Neosolenýho. A měníš ksichty,
kdežto já jsem akorát chlap s nevšedním… širákem.
My nejsme jedné krve.
Kráčím napříč světy a časem a sbírám staré příběhy.
Když je to třeba, tak je oživím.
Víš jistě, že jsem na to ten pravej?
Ovšemže ano.
Vždyť jsi Zpěváček.
Pomáhal jsi chránit elfy.
Zpěváček je jméno. Přezdívka. Já jsem jen bard.
Kvůli němuž Scoia'tael riskovali útok na tábor temerské armády.
Vědí, že jsi s nimi v jejich boji za svobodu.
To jo.
Scoia'tael to myslí dobře,
jenomže k vítězství elfů jen hněv a bolest stačit nebude.
Chce to naději.
Elfové potřebují starý příběh. O hrdinech, kteří mnohé pokořili.
Historku o sedmi.
His… historku…
Budu hádat.
Sedm chrabrých válečníků spojí své síly proti všem
a to nakonec všechny unudí k smrti.
Vážně?
Sedm neznámých bojovníků se spojilo proti neporazitelnému císařství.
Prostřednictvím konjunkce sfér přivedli do tohoto světa lidi a příšery
a poté zde stvořili úplně prvního zaklínače.
To všechny unudí k smrti?
Eh…
Ne.
Ne, ne. To jsem ještě neslyšel, to přiznávám.
Páni!
To je něco jinýho!
Cho, cho, cho, cho, chó.
To zní vážně fajn.
Počkej, chceš mi říct, že první zaklínač byl elf?
No tak to Geralta mimořádně nasere.
Dobrá.
Čím začnem?
Bylo to před dvanácti sty lety.
Ve zlatém věku elfů.
Dávno před příchodem lidí a příšer.
Šest osamělých vyvrženců,
kteří se vzájemně neznali,
a jejichž osudová cesta měla být zpečetěna krví.
Fjall z klanů Psů.
Scían z kmene Duchů.
Bratr Smrt.
Čarodějové Zacharé a Syndril.
Meldof s pomstychtivým kladivem Gwen.
A vést je měla ta sedmá.
Co jí říkali Slavice.
INIS DUBH – DALEKÁ SEVERNÍ MOŘE
Dobré ráno. Almužnu pro bývalého vojáka?
Děkuju.
Hraje se tady?
Na tomhle ostrově nikdo nic nezahrál už celé roky.
Hodně štěstí.
I tobě.
Páni.
Ty jsi ale roztomilý poupě.
- Myslím, že jsi zralá rozkvíst. - Pane…
Ithlinne je nemocná, mívá záchvaty.
Prosím, nech ji a můžeš zadarmo pít.
Mami!
Já ti dám, jen počkej! Tak se ukaž!
Promiňte, přátelé.
Tyhle manýry nesnesu.
Na Slavici!
KRÁLOVSTVÍ XIN'TREA
Daleko na jih od Inis Dubh
se čerstvě korunovaný král Alvitir, procházel mezi svými poddanými,
čímž riskoval, že se stane snadným cílem svých odpůrců.
Smrt králi!
Jenže ti by museli překonat jeho věrnou stráž, klan Psů.
A jeho válečníka,
Fjalla Kamenného.
Princezno!
Nastup si.
Hea! Hea!
Slez!
Jak jsem tě to učil.
- Dobrý? - Dobrý.
Dále.
- Omlouvám se. - V pořádku, Fjalle.
Na tu zdvořilost kašli.
Klan Psů zavřel palác.
Dokud nepřijdeme na to, kdo za tím je.
A ty si nech tohle.
Prozatím.
Zachránils nás.
Zachránils mě.
To ty sama.
Vždy, když bylo třeba, byl jsi nablízku.
Jsem strážný.
Oba víme, že jsi mnohem víc.
Víš, jak to je.
Ty možná umíš zapomenout, ale já ne.
Já jsem přece nezapomněl.
- Kdyby na to přišli… - Jenže nepřišli.
Fjalle, skoro jsem umřela.
A přece neumřu ve lži.
Narodil jsem se proto, abych tě chránil.
Tak mě teda ochraň.
Atentátníci byli neznámí.
Kapitán Eredin žene podezřelý k výslechu.
Eredin nerozezná prdel a kozy.
A jeho vojáci jsou na hovno.
Kde kurva byli, když šlo do tuhýho?
Nezvládli by ani zátah v bordelu.
Kde je Fjall?
Kurva.
Zabij mě rovnou a je to.
Ne. Teď budeš trpět.
Zneuctils nás.
Svýho krále. Jdou po něm atentátníci
a ty nedokážeš krotit vlastní péro.
Díky bohům, že se Kerrick nedožil toho, jak jsi zradil svůj klan.
Vím, že sis přál, abych v tý bitvě padnul já.
To jsem nikdy neřek.
To ne.
Ale já jsem si to přál taky.
Já vás potřeboval oba dva.
O něj jsem přišel. A ty ses měl stát místo něj náčelníkem.
Zradil jsi svůj klan.
Svůj lid.
Zradil jsi mě.
Jsme na hranicích.
Jo.
Tak do toho.
Fjalle Kamenný,
porušil jsi povinnost královského strážce
a zradil klan Psů.
Tímto dnem jsi vyhnán z Xin'trey.
Klan se tě zříká.
A já též.
Zemřeš zapomenut.
Všem lhostejný.
Sbohem, otče.
Hea!
Mám hádat?
Sága o Solryth.
Nevysmívej se, bratře.
Jsi jak posedlá. Potřebuješ i jiné přátele než knihy.
Nechápu, jak můžeš takhle žít. Už jen ten zápach.
V knihách je budoucnost. Co se stalo, stane se zase.
- Ó, tak ty jsi vědma. - Ne.
Jen nezavírám oči před tím, co vidím.
Trpasličí text, tisíc pět set let starý,
hovoří o příchodu Solryth.
O tom, jak obléhala jejich město
a na jeho základech postupně vybudovala Xin'treu.
Naši Xin'treu.
Historie je všude kolem, bratře.
Připomíná nám, jak jsme bývali výjimeční
a že takoví můžeme být zase. Stačí chtít.
Tím ti mohu být prospěšná, chápeš?
Jako… jako rádkyně.
Jenže generálové a čarodějové by tě sežrali.
Neboj se, i ty sehraješ svou roli. A to přímo dějinnou.
Choulostivou situaci s Fjallem jsme vyřešili
a můžeme pohledět do budoucna.
Našel jsem ti vhodného nápadníka.
Král Pryshie ovdověl.
Sňatek mezi královskými rody by zpečetil mírová jednání.
Ah…
Ovšem. Udělám cokoli, abych zajistila mír.
Lepší budoucnost… díky tobě.
Hm?
Královno Merwyn z Pryshie.
Hluboko v Údolí zbloudilých duší
se osamělá válečnice snažila zjistit
původ nebeských úkazů, jež vrhaly na zem zlověstné stíny.
Jenže její předkové neodpovídali.
A to se ještě nikdy nestalo.
Kdosi totiž zjistil, jak rozhalit závoj mezi světy.
Jsem zpátky.
Jako poražený, nebo vítěz, arcimudrci Balore?
Můj pokus o atentát nevyšel.
Potřebuji pomoc.
Řekni mi, jak ses naučila rvát?
Narodila jsem se v klanu Vran.
Ne! Jsi ochránkyně?
Tak, tak.
Strážkyně krále Midira a královské rodiny Pryshie.
To musíš znát Lady Cethlenn z Čepele.
To je má matka.
Cože?
A co děláš tady?
Můžeš žít v paláci s králi, královnami a hrdiny!
Já to chtěla jinak.
Když jsem byla malá,
má cvičitelka měla na zdi nyckelharpu.
A ta se mi líbila.
Matka mě chtěla zachránit, ale já muziku milovala.
A tak je ze mě potulná pěvkyně.
Na.
Kéž bych měla na něco takovýho talent.
Já mám jen… tu svou nemoc.
Mívám vize. Záchvaty.
A… sousedi z vesnice se mě bojej.
Na toho, kdo má nějakej dar, nevzdělanci žárlej.
Otevřete!
- Nebo to tu vypálíme. - Do prdele.
Říkám, otevřete!
Proč všichni sráči, co jim nakopu prdel, běžej žalovat?
Prej je trubadúr!
Klan Psů? Co to…
Ah! Jedna z Cethlenninejch vran.
Lepší bejt vrána než Osfarova háravá fena.
Hm?
Jo. To máš pravdu, Vráno.
- Já jsem… - Fjall Kamenný.
Syn Osfara.
Znám ten přívěsek.
V bitvě o Brokilon jsi mýmu bratranci vyrazil oko.
Přísahal jsem, že když se potkáme, zabiju tě.
Aha. Já si tě vůbec nepamatuju.
Jsem ta, co tě pošle pod drn.
Jen klid.
Do klanu Psů už nepatřím.
Kecáš.
Klan se neopouští.
A přesto jsem tady.
Jsem nucenej živit se jako žoldák na ostrově někde na konci světa.
A co dělá tak daleko na severu jedna z Vran?
Neválčím. Jsem bard.
Takže Vrány mají bardy?
To jsou novoty.
Počkat.
Nejsi ta Slavice, co tu o ní všichni vyprávěj?
Chtěl jsem se na tebe přijít podívat.
- Jenže pak jsem vykysnul tady. - Jak moh syn mocnýho Osfara tak padnout?
Snadno.
Šukal jsem princeznu.
Kecáš!
To by tvou hlavu vystavili na hradbách.
A co její pověst?
Ne.
Radši mě vykopli z klanu a tiše vyhnali z království.
Nedivím se jim.
Chránit, ale nešukat. To je přece základ.
To si nechám vytetovat.
To by se ti na pinďoura nevešlo.
Na to pomyslím, až se tvá hlava bude koulet bahnem.
Hm, a vypadá to, že se to blíží.
Ty, padej víc dozadu.
A tobě… někdo koupil svobodu.
- Cože? - Slyšels dobře.
Vida.
Moc děkuju, že jsi mě nezabila ve spánku.
To napravím.
Oko za oko.
Řek jsem, padej dozadu.
Měj se, Slavice.
Nechť je katova čepel ostrá a rychlá.
Ale to je fuk.
Je mi to u řiti.
Stav?
Pryshijci útočí po celé hranici. Testují obranu.
Dejme trpaslíkům přístup do Xin'trejských dolů
- a oni se pak s námi spojí. - Ne.
Nemůžu bojovat na dvou frontách a ještě řešit hladomor.
Mám nový plán.
Ukončit tisíciletou válku.
Už jsem vyslal emisary do Pryshie and Darwenu.
- Mír podepíšeme zde. - To je šílené!
- Pobijí nás! - Králi.
Pryshia a Darwen mír nepodepíšou.
- Ta válka… - Skončí.
Jsou těsně před pádem. Jako my.
Má sestra se provdá za krále Midira.
A doly v Sliabh Liath darujeme královně Neeře.
Oni podepíšou.
Co na to arcimudrc?
Odpusť, kapitáne Eredine.
Úlohou arcimudrce už není radit trůnu.
Jsem pouze rádce v otázkách magie.
Jestli budem válčit jako dosud,
pak bude naším odkazem jen hladomor a pak porážka.
- Králi… - Ten mír podepíšeme.
To je vše.
Fjalle!
Shene.
Rád tě vidím.
- Tys mě vyplatil? Poslyš.
Osfar chce, aby ses vrátil. Chystá se smlouva o míru.
Podepíšou ji všechna království.
Ne, bratránku.
- Kam to jdeš? - K nejbližšímu bordelu.
Co mám říct tvému otci?
Že umírám zapomenut a všem lhostejný.
Běž domů, Shene.
Dobří elfové z Inis Dubh.
Máte se dobře? Vypadáte dobře.
Na tomhle zasraným ostrově mi zbejvá sotva pár hodin.
Kdo z vás mě napojí nejsilnějším skrilem a oblaží nemravnostma? Hm?
Uvnitř domu se skrývá roh hojnosti,
přenádherných úchylek a nevýslovných necudností.
Ale nejdřív musíme vyřešit hanebnou věc peněz.
Á, jasně.
Mý slovo je nad zlato.
Tvý slovo vystačí tak…
nanejvýš na prdel naší kočky.
- Sylanyo, skoč pro Micku - Ne, ne, ne.
Zaplatím stříbrem.
Kurva.
Tak jo.
No vidíš, jak ti to jde.
Nikdy jsem nepochopila,
proč jsi dala přednost tomuhle před čepelí.
Je to tak… křehký.
Seš furt stejná.
Ty ne.
Poslala mě pro tebe matka.
Kontinent se nám mění pod nohama.
Tvůj král jede do Xin'trey podepsat smlouvu. Potřebujem tě.
Cestou čepele už nekráčím.
Skutečně?
Je připravená mi odpustit?
Cethlenn tě potřebuje. Dává ti šanci k vykoupení, sestro.
Nechci.
Už nechci dělat to, co dřív.
Jak můžeš takhle žít?
Nestýská se ti?
Po tobě!
Zoufale.
Tak se pojď vrátit.
Říkali, že budu ztrácet čas.
Ukaž jim, že se pletou, sestro.
Máš poslední šanci. S přílivem odplouvám.
Je ti něco?
Nyní nadchází čas sfér.
Světy pozřou světy. Smaragdové nebe.
Oheň je rozbřesk.
Tvoje čepel skolí netvora.
Dva odloučení budou jedním.
A píseň Slavice
bude klíčem ke všemu.
Výprava ve jménu tvého klanu bude tvým vykoupením.
Ithlinne říkala, že mě vykoupí výprava ve jménu mého klanu.
Ty její vize, vyplnily se někdy?
Vždycky.
Tak, či onak.
Na. Až se vzbudí, tak jí to dej.
Řekni jí, že jsem už musela jít.
- Snad se ještě někdy setkáme. - Kam máš namířeno?
Za vykoupením.
Niamh!
Samotnou tě nenechám.
Ještě by jsi přišla o počestnost.
Nestačí, že mám sestru hudebnici? To musím taky snášet její vtipy?
Ať si to ještě nerozmyslím, ty couro.
To těžko, když už ses rozhodla.
Ale jsem ráda, že…
Ne!
Vylezte, vy zasraný hajzlové!
Ten přívěsek je můj.
Šikula!
Srabáku.
Co tady kurva děláš?
Hledám loď z týhle díry.
Mimochodem, nemáš zač.
Kdo je ta válečnice?
Má sestra.
Do hajzlu.
Ten znak.
Xin'trejská armáda, pátej pluk.
Tuhle znám.
Kapitánka pryshijský armády.
Dýka darwenskejch.
To nedává smysl.
Proč nás chtěj společně zabít vojáci
tří znesvářenejch království?
Smlouva.
- Niamh říkala něco o dohodě. - No jo. Poslali i pro mě.
- Sakra! - Někdo u toho nechce klany.
Armády se spikly proti monarchům.
- Musím do Xin'trey, varovat svůj klan. - To já taky.
Ty si naser.
Hele, těch vrahů bude cestou určitě víc.
Spolu proti nim máme šanci.
Přestože jsi děsně votravná.
Fajn.
Když mě zradíš, dám tvýho ptáka psům.
Nemám důvod ti v něčem věřit.
Ani já tobě.
Slavice.
Zabili mi sestru.
Slavice zdechla.
Jsem zas Éile.
Jednou se setkáme v síních Caer Aenwyn, sestro.
A tak Slavice už nebyla sama.
A z jedné se stali dva.
Princezno.
Ket, já to spravila! Oči Solryth už zase žhnou.
Musíme tě obléknout.
Nechápeš? Když naděje vyhasla, oči ji zavedly na Kontinent.
A teď jsou opět zpátky na nebi.
Je to znamení, Ket.
A pro mě je to možná naděje.
Když tě neobléknu na setkání s tvým nastávajícím,
tvůj bratr král mě potrestá.
Ale ovšem.
Po výměně zajatců vypluli monarchové znesvářených království
se svými klany ochránců
podepsat dohodu, jež měla ukončit tisíciletou válku.
Král Midir z Pryshie a jeho válečnice z klanu Vran.
Královna Neera z Darwenu a její válečníci z klanu Hadů.
A král Alvitir, smělý architekt nového úsvitu elfstva.
Mám tě ráda, bratře.
Válečníci Xin'trey.
Díky odvaze našich královských hostí
dnes skončí dlouhá a temná noc války, nedostatku a strádání.
A pro všechny elfy na Kontinentu nadejde nový den.
Hladomor vystřídá mír a prosperita.
Náš společný Kontinent bude opět jednotný…
…a plný příležitostí.
Jsme Xin'trejci.
Jsme Pryshijci.
Jsme Darwenci.
- Ale dneš… - Veličenstvo?
- Přiveď léčitele. - Ne.
- To jsou jen nervy. - …našich březích…
Radši se vzdálím do svých komnat.
…společná civilizace, která zkulturní naši zemi.
Nyní zvu k podpisu
dobrou královnu Neeru z Darwenu.
A dobrého krále Midira z Pryshie…
aby se o tomto úsvitu stali mými spojenci.
V tuto chvíli se elfský svět navždycky změnil.
Tisíce let monarchií, království a klanů zmizely.
Povedlo se.
Tak, tak.
Má bestie to zvládla.
Pokus o mír umožnil Balorovi
sjednotit válkychtivé čaroděje a generály proti monarchům.
A to byl teprve začátek.
Císařovno.
Tři království jsou tvá.
Sláva novému Zlatému císařství.
Stačí.
Máme napilno.
To není normální bouře.
Míříme do přístavu v Gaylthu.
To je od Xin'trey daleko.
Utopený budeme klanům k ničemu.
Nyní byla Merwyn volná
a chtěla psát vlastní příběh.
Tak jako její hrdinka Solryth,
chtěla vést elfstvo vstříc novému zlatému věku.
Toto byl její osud.
Císařovno!
Hraje to moc dobře.
Je pozlátkem pro hladové masy.
Jejich svět se otáčí vzhůru nohama a všichni se podřídí.
Tváří v tvář chaosu si lid vždycky vybere řád.
Za každou cenu.
I když je to fraška.
Jak dlouho ji budem potřebovat?
Uvidíme.
Vezměte mě k mému lidu.
BÝVALÉ KRÁLOVSTVÍ PRYSHIA
A nebyla to jen nebesa a moře,
co se bez varování měnilo.
Co je to kurva za vlajky?
- Takovej erb jsem nikdy neviděla. - Pryshijskej není. To vím jistě.
Jdeme do hospody. Někoho opijem a zjistíme, co se stalo.
Máš snad nějaký peníze?
Moc dlouho tě živil klan.
Někdy si musíš poradit sám, hochu.
Oh! Promiň.
Tak pojď!
Aspoň skončila tu válku.
Ale zamordovat svýho krále, to chce žaludek.
A ještě k tomu bratra.
- Teď si říká císařovna Merwyn. - Císařovna?
Zabila několik much jednou ranou.
Neschopný bastardy a ty jejich klany.
Všechny je zabila…
Ne. To není možný.
Jak mohla jedna princezna,
o který předtím nikdo nikdy neslyšel, shrábnout celej Kontinent?
Prej má trojhlavou bestii velkou jako koráb.
A kojí ji kozou jako děcko.
Bestii?
Teda já nevím, co to hulíš.
Ať je to, jak chce,
Xin'trejská coura mi nebude říkat, že už nejsem Pryshiec.
I když vy jste horší.
Před pár dny jste se tu ještě promenádovali v pryshský zbroji.
Zasraný zmrdanci. Teď sloužíte tý čubce.
Ta kurva vás drží za koule.
Viděl je někdo?
Éile z klanu Vran a Fjall z klanu Psů.
Nenech se rozběsnit.
Jestli se neovládneš, když někdo nadává tvý milence,
musíme se rozejít.
- Tady přeci nejde o ni. - Tady jde jenom o ni. Jenom o ni.
Vždyť zabila
naše klany.
Raz! Dva!
Au!
Ten je největší, co jsme vykopali.
Ke stabilizaci portálů je třeba energie.
- Kolik monolitů jste vztyčili? - Tři na severu, dva na jihu.
Dalších pět nastavujeme podle Syndrilových sigilií.
To na udržení portálu pro legii nestačí. Nač čekáme?
Císařství je mladé.
Máme málo vojáků.
Spolkli jste darwenské a pryshijské armády.
To není málo.
Máme více dezertérů, než jsme čekali.
A po popravách mnoha čarodějů…
Co nespolupracovali.
Pokračují neúrody a lid se bouří kvůli hladomoru.
Tak je zchlaďte.
Výmluvami se historie nepíše.
No tak tahejte!
Dělejte!
A co Fjall Kamenný?
Unikl našim atentátníkům na Inis Dubh.
Ještě s jednou válečnicí od Vran.
Hledáme je usilovně po celém Kontinentu.
Tím si zaděláváme na zrod legendy.
Zabte je. Rychle.
Koně jsem uvázal. Beru si hlídku.
Možná, že někdo z nich přežil.
Můj klan by se jen tak nedal.
Tvůj taky ne.
Příšera.
Ty přece neexistujou. Kde se tam vzala?
V Xin'treji žil čaroděj.
Syndril.
Vykopal prastarej trpasličí monolit.
Pomocí něj otvíral portály do jinejch světů.
- A tam vzal tu bestii? - Možná.
- Zní to šíleně. - O jinejch světech znám historky.
Od tý doby je všechno blbě.
- I obloha se mění. - A moře taky.
Všechno je špatně.
Ale ani s tou bestií by Merwyn tohle všechno nezvládla.
Musí za tím bejt někdo další. Generálové, čarodějové…
- Snažíš se ji omlouvat! - Ne!
Jestli… jestli je teď císařovnou a jede v tom taky,
pak za to, co provedla, zaplatí.
Měla jsem umřít se svým klanem.
Já taky.
Jsme poslední.
Vymažou naše klany z historie.
Ne, dokud my žijem.
Zničíme je dřív než oni nás.
Klan Vran.
Klan Psů.
Čím to stvrdíme?
Svou krví.
Najdeme Merwyn a skolíme tu bestii i každýho, kdo je s ní.
Všechny je zabijem.
Spojenci.
Až do konce.
Do konce.
Byl to tvůj bratr. Jak jsi mohla?
Jinak to nešlo, Ket. Chtěl psát můj život za mě,
ale mně je souzeno víc.
Příběhy se pořád opakují.
Mění se pouze ti, kteří je vyprávějí.
Když Solryth zemřela, zanevřeli jsme na sebe.
Náš slavný zlatý věk zničený začarovaným kruhem sváru.
Mírová dohoda by znamenala jen přestávku.
Balor a Eredin chtějí použít Syndrilovy portály
k výbojům.
Ale výboje bez cíle jsou úplně k ničemu.
Já chci ty nové světy civilizovat.
Vnést tam… umění, naši vědu a kulturu, chápeš?
A zajistit všemu elfstvu nový zlatý věk.
Ty si…
myslíš, že jsi Solryth.
Ne.
Ještě ne.
Ne, dokud budu jen Balorovou loutkou.
Musím se stát opravdovou císařovnou.
Jinak to všechno, každičká kapička prolité krve,
přijde vniveč.
Ale já si cestu najdu.
Co jsem to proved?
Odemkls budoucnost, Syndrile.
Bez tvých znalostí by se nám to nepovedlo.
Největší monolit je vztyčen. A nás čekají nové světy.
Musíš dokončit výpočty,
abych propojil monolity v celém císařství.
Dmi se pýchou.
Jen díky tobě přišel úsvit nových možností.
Nechápu, že sjednotili armády.
Naše šance jsou čím dál menší.
Pak si je zlepšíme. Nejlepší šermířkou v zemi.
- Kdo je to? - Má stará mentorka.
Pokud mě ovšem nezabije.
To ona mě přivedla k hudbě.
Když jsem byla pryč, potupně ji kvůli tomu vyhnali.
Z nouze se stala žoldnéřkou.
Chceš riskovat krk?
Chcem pomstu? Pak jdem pro ni.
Má nějaký jméno?
Ta tvoje matka mečů?
Scían.
Poslední z kmene Duchů.
Kmen Duchů je mýtus.
To není.
Byli to nejlepší šermíři na Kontinentu.
Než je tvůj klan vybil.
Nebyl jsem na světě.
Když s ním odmítli bojovat,
tvůj král Darach jim otrávil studny.
Scían jediná to přežila.
Náš klan ji našel a přijal jako mentorku.
Éilo.
Prosím, neubližujte nám.
Proč nejdete po hlavní cestě?
Uprchli jsme z Bon Machan.
Naši starší odmítli nové císařství.
Pak to u nás vypálili
a odvedli děti, aby pro ně kopaly obelisky.
Ty monolity.
Proč je vztyčují mimo Xin'treu?
Nejsi… Slavice?
To jméno už nepoužívám.
Vloni jsem tě viděla na Aedd Gynvael.
Bylas báječná.
Tvý písně
byly plný naděje.
Dávaly nám kuráž.
Jako by nám patřil svět.
Nezazpívala bys „Černou růži“?
Třeba nám naději vrátí.
To stačí.
Hodně štěstí.
Tu píseň slyšel daleko na jihu, v Xin'treji,
jak si ji lidé broukali
na ulicích a v tavernách. Byla to píseň neurozených.
A teď tady, daleko na severu.
Jak mohla být píseň tak mocná?
Už není daleko. Měj se na pozoru.
Ta Scían,
je snad paranoidní?
Otrávili celej její kmen.
Pozor, past.
Nejsem včerejší, Slavice.
Pasti poznám.
I tu třicet sáhů tam.
Bude se muset víc snažit…
Klany vyvraždili.
Jak to, že ty žiješ?
Cítím z tebe pach masakru.
Bestie, kterou jsem ti darovala, provedla, co jsi chtěl?
Ano.
Převzal jsem vládu nad celým Kontinentem.
Avšak?
To nestačí.
Elfové mě jako císaře nikdy nepřijmou.
Jsem neurozený.
Zajímavé…
Chtěl bych magii, která by byla jen moje.
Která by mě povznesla nad šlechtu, krále i armády.
Chceš být pro elfy bohem.
Ano.
A chci… tvou magii chaosu.
Jsi připraven pro ni obětovat vše?
I to, co je ti nejdražší?
Ano.
A co si řekneš,
to ti dám.
Nečekala bych, že se sem vrátíš.
Nechtěla jsem ti špinit čest.
Tos už udělala.
Císařovna chce tvou smrt.
Proč jsi přišla?
Požádat tě o pomoc.
Pojď s námi.
Jedeme ji do Xin'trey zabít.
Když ne pro mě, kvůli tvým předkům.
Xin'trejci ukradli váš svatej meč.
Můžeš získat Plenitele duší zpět.
Kdo ví, kde ten meč je?
S dalšíma trofejema v paláci.
Tři zelený drahokamy na jílci a stejný runy na čepeli.
Něco…
o černým písku.
Zrozen z Černých písků.
Čepel a duše v jedno skuté.
Vše začíná
i končí.
Nedostanete se za brány.
A to nezmiňuji, že cestuješ se svým nepřítelem.
Ach.
Kostival.
To je na bolest.
Éilo.
Nemůžeš jí věřit.
Máte nevyřízený účty.
Má kontakty na žoldnéře po celý zemi. To se může hodit.
Kontakty, co použije proti tobě, hned jak to pude.
Nikoho jinýho nemám.
Musím vsadit na Scían.
Obloha zvěstuje příchod temnoty.
Ale společně ve třech šanci máme.
Na úspěch nemáte naději.
- Potřebuju tě. On taky. - Tohle je vaše cesta.
Přes brány do paláce nás dostanu.
Do města existuje tajnej vstup.
Tvůj meč by se hodil.
To bezpochyby.
Ale…
Já tam s vámi nepůjdu.
Jediné dobro, které z té katastrofy vzešlo, je,
že byl zlikvidován klan Psů.
Kéž by tvůj otec trpěl navždy v osamělém hrobě.
Otec měl dokončit, co král Darach začal.
Zahubit tě jako všechny z tvýho klanu.
To by mohl zkusit jednou.
Tebe však svedla sladká princeznička,
takže nejsi hoden nosit sekeru náčelníka klanu.
- Co to děláš? - Sekeru vytáhl on.
Ale zřejmě neví, jak ji použít.
Scían, dost!
Vyšla jsi ze cviku.
Myslíš?
Reaguješ dobře. Jenže se necháš ovládat emocemi.
A ty?
Ty jsi zapomněla, jak se bojuje v klanu.
Ovšem společně nejste tak špatní.
S tím jde pracovat.
Tak s námi půjdeš?
Předkové to chtějí.
Tři proti císařství.
To nestačí. Potřebujem posily.
Najdem další, co chtěj tu couru zabít.
Není cesty zpět.
A tak se ze dvou stali tři.
První kapky přívalu, jenž měl změnit svět navždy.