NETFLIX-SARJA
Ei! Voi vittujen vittu!
Anteeksi!
Ei!
Älä! Ei!
Tämäpä outoa.
No niin. Mitä…
Haloo.
Eikö mitään?
Jaahas.
Mitä me teemme, Valvatti? Mitä teemme tällaisessa tilanteessa? Me…
Palaamme perusasioihin.
Huhuu!
Hei, Rantasipi.
Tämä on uutta.
Tiedoksesi, että kyllä sinä menettelet.
Komea mies ja kivat saappaat.
Olenko kuollut?
Et ole.
Alan huomata.
Olet siis jotain muuta.
Olet doppleri.
Ei.
En ole.
Mikä sitten?
Monia asioita.
Monia kasvoja, monia paikkoja. -Miksi näytät minulta?
Koska olet itserakas. On minulla muitakin kasvoja.
Jos niin haluat.
Onko parempi?
Juu, on.
Hienoa.
Miksi pelastit minut temerialaisilta?
Sinun on laulettava tarina henkiin.
Olemme sukulaissieluja.
Olet trubaduuri. Minä olen tarinankertoja, tavallaan.
Olen eri mieltä. Olet ajan pysäyttävä, muotoa muuttava -
ja varmaan minut pian ilman suolaa syövä tarinankertoja.
Olen vain hassuhattuinen mies. Emme ole samanlaisia.
Kuljen ajassa ja maailmoissa keräten unohdettuja tarinoita.
Herätän ne oikealla hetkellä henkiin.
Oletko varma, että olen etsimäsi mies? -Tietenkin olen.
Olet Rantasipi. Viet haltiat turvaan.
Se on vain nimi, titteli. Olen vain trubaduuri.
Jonka Scoia'tael-joukko yritti pelastaa Temerian armeijan leiristä.
He tietävät, että välität heidän oikeustaistelustaan.
Niin välitän.
He tarkoittavat hyvää,
mutta haltiat eivät voi voittaa pelkän tuskan ja vihan voimalla.
Toivo on elintärkeää.
He tarvitsevat unohdetun tarinan, jossa muutama päihitti monet.
Tarinan seitsemästä.
Vai että tarinan…
Anna kun arvaan. Muutama soturi lyöttäytyy yhteen taistelemaan -
ylivoimaista vihollista vastaan. Se on kulunut tarina.
Onko?
Seitsemän soturia yhtyy taistoon ylivoimaista imperiumia vastaan,
tuo ihmiset ja hirviöt tähän maailmaan sfäärien lomittumisen kautta -
ja luo ensimmäisen version noiturista.
Sekö on kulunut tarina?
Ei. Tuota en ole kuullut. Pakko myöntää.
Tosi erilainen.
Tämä on tosi hauskaa.
Väitätkö, että ensimmäinen noituri oli kovanaamainen haltia?
Tästä Geralt ei kyllä tykkää.
Hyvä on.
Mistä aloitamme?
Kaikki alkoi 1 200 vuotta sitten haltiain kulta-aikaan -
ennen ihmisten ja hirviöiden saapumista.
Kuusi toisilleen tuntematonta yksinäistä hylkiötä -
ryhtyivät kohtalon yhteensitomina verikostoretkeen.
Koiraklaanin Fjall.
Haamuheimon Scían.
Veli Kuolema.
Maagit Zacharé ja Syndril.
Meldof ja hänen kostonhimoinen vasaransa Gwen.
Heitä johdattaisi pian seitsemäs,
jota kutsuttiin Kiuruksi.
INIS DUBH POHJOINEN MERIALUE
Hyvää huomenta. Annatko almun ex-sotilaalle?
Kiitos.
Soitetaanko tuolla musiikkia? -Tällä saarella ei ole soitettu vuosiin.
Onnea.
Samoin.
Kukka kasvaa sinne
Missä maalaisen veri virtaa
Elämät, jotka meiltä vietiin
Ovat heidän kylvämänsä siemenet
Nouskaa maasta, jota kyntämme
Nouskaa maasta, jonka he omistavat
Me olemme Musta ruusu
Älköön kukaan epäilkö aatettamme
Jopas. Oletpas sinä nätti tyttönen.
Olet kypsä menettämään neitsyytesi.
Ithlinne ei ole terve. Hän saa kohtauksia. Anna hänen mennä. Talo tarjoaa juomat.
Äiti!
Täältä pesee!
Käy päälle!
Pyydän anteeksi.
En siedä huonoja tapoja.
Kiurulle!
Me olemme Musta ruusu
Älköön kukaan epäilkö aatettamme
Nouskaa Ja antakaa heidän kuulla karjuntamme
Alhaisten aika on koittanut
Hyvä!
Etelässä kaukana Inis Dubhista -
uusi kuningas Alvitir, joka halusi tulla kansansa näkemäksi,
kierteli alhaisten kaduilla -
vihollisten salamurhaajien uhasta huolimatta.
Suojelkaa kuningasta!
Ensin nämä kohtaisivat kuitenkin kuninkaallisen vartioston Koiraklaanin -
ja heidän mahtavimman soturinsa Fjall Kivisydämen.
Prinsessa!
Suojelen sinua.
Häipykää!
Maahan!
Kuten näytin.
Tuliko selvää? -Tuli.
Sisään.
Anteeksi häiriö. -Tule vain, Fjall.
Etiketti hiiteen.
Koiraklaani sinetöi palatsin.
Kukaan ei kulje ennen kuin syyllinen selviää.
Pidä tämä mukanasi.
Toistaiseksi.
Pelastit meidät.
Pelastit minut.
Pelastit itsesi.
Olet aina ollut tukenani, kun olen tarvinnut sinua.
Se on velvollisuuteni. -Tiedämme molemmat, että se on muutakin.
Mehän sovimme.
Sinä ehkä voit unohtaa, mutta minä en.
En ole unohtanut.
Kiinnijäädessämme… -Emme jääneet.
Minä melkein kuolin tänään.
En aio kuolla valheessa.
Minä synnyin suojelijaksesi.
Suojele sitten.
Salamurhaajilla ei ollut tunnuksia. Kapteeni Eredin kerää epäiltyjä.
Eredin ei tiedä, mitä tekee. Vitut hänestä ja hänen armeijastaan.
Missä he olivat tänään?
Hän ei saisi pillua bordellissakaan.
Missä Fjall on?
Voi saatana.
Tapa minut, niin on sekin tehty.
En. Sinun pitää kärsiä häväistynä.
Uusi kuningas.
Salamurhaajia on kaikkialla, muttet saanut hallittua kulliasikaan.
Kiitä jumalia, ettei Kerrick nähnyt sinun pettävän klaaniasi.
Tiedän, että olisit halunnut mieluummin hänen selviävän.
En ole sanonut niin. -Ei sinun tarvinnut.
Toivon joka päivä samaa. -Tarvitsin teitä molempia.
Kerrick oli varattu, ja sinun piti periä päällikkyys.
Sen sijaan petit klaanisi -
ja valasi.
Petit minut.
Raja.
Niin.
Hoidetaan homma.
Fjall Kivisydän,
olet rikkonut valasi kuninkaallisena henkivartijana -
ja pettänyt synnyinklaanisi.
Täten sinut karkotetaan Xin'treasta.
Koiraklaani ei enää tunnusta sinua. En minäkään.
Kuolet unohdettuna ja tuntemattomana.
Hyvästi, isä.
Arvaanko?
Solrythin saagat.
Älä pilkkaa, veli.
Tuo on pakkomielle. Tarvitset edes yhden ystävän, joka ei ole kirja.
Miten voit elää näin? Jo pelkkä haju on kamala.
Kaikki tämä on tulevaisuutemme. Historia toistaa itseään.
Vai olet nyt näkijä. -En.
En vain ummista silmiäni.
Kääpiöiden 1 500 -vuotias kirjoitus kertoo,
miten Solryth saapui -
ja piiritti heidän kaupunkinsa ennen kuin ajoi heidät pois -
ja rakensi Xin'trean sen raunioille.
Me olemme historian ympäröimiä. Se muistuttaa loiston päivistämme -
ja siitä, miten ne voivat palata, jos vain yritämme.
Minusta voisi olla sinulle hyötyä neuvonantajana…
Kenraalit ja maagit söisivät sinut elävältä.
Mutta sinulle on rooli tässä kaikessa.
Nyt, kun hairahduksesi Fjallin kanssa on hoidettu,
on aika katsoa tulevaisuuteen. Löysin sinulle sopivan kosijan.
Pryshian kuningas on leski.
Avioliitto kuningaskuntiemme välillä myönnyttäisi hänet sopimukseen.
Tietenkin. Mitä vain tarvitsetkin saadaksesi aikaan rauhan.
Tulevaisuus on valoisampi kiitos sinun.
Pryshian kuningatar Merwyn.
Syvällä Kadotettujen sielujen laaksossa soturi etsi vastauksia outoihin pilviin,
jotka olivat langettaneet pahaenteiset varjonsa maan ylle.
Hänen esi-isänsä pysyivät kuitenkin hiljaa.
Mitään tällaista ei ollut ennen tapahtunut.
Eräs toinen oli nimittäin oppinut repimään maailmojen väliset verhot.
Olen palannut.
Kukistettuna vai voitokkaana, ylitietäjä Balor?
Salamurhayritykseni epäonnistui. Tarvitsen apuasi.
Miten sinä opit taistelemaan?
Synnyin Korppiklaaniin.
Eikä. Olitko henkivartija?
Olin.
Henkivartija Kuningas Midirille ja Pryshian kuningasperheelle.
Tunnet varmaan Puukkojen Lady Cethlennin. -Hän on äitini.
Mitä?
Mitä teet täällä?
Voisit olla palatsissa kuninkaallisten ja sankarien seurassa.
Valitsin tämän polun.
Kun olin nuori tyttö,
miekkamestarillani oli avainviulu seinällään. Rakastuin siihen.
Äitini yritti pelastaa minut, mutta olin musiikin viemä.
Niinpä minusta tuli kiertävä trubaduuri.
Kokeile.
Kunpa minullakin olisi tuollainen kutsumus.
Minulla ei ole muuta kuin sairauteni.
Näen näkyjä ja saan kohtauksia.
Kylän väki pelkää minua.
Oppimattomat pelkäävät aina niitä, joilla on lahjoja.
Ovi auki tai poltamme mörskän!
Paska. Miksi kusipäät aina menevät itkemään vartijoille saatuaan köniinsä?
Vai että laulaja. Ja paskat.
Koiraklaani. Mitä helvettiä?
Hei!
Cethlennin luiseva korppi.
Parempi se kuin Osfarin kapinen narttu.
Eikö vain? -Joo. Olet luultavasti oikeassa, Korppi.
Olen… -Fjall Kivisydän.
Osfarin poika.
Tuo riipus jäi mieleen, kun puhkoit serkkuni silmän Brokilonin taistelussa.
Vannoin tappavani sinut, jos vielä tapaamme.
Vai niin. En edes muista sinua. -Olen se, joka tappaa sinut.
Rauhoitu.
Koiraklaanipäiväni ovat ohi.
Hevonpaskaa. Kukaan ei lähde Koiraklaanista.
Silti olen täällä -
tienaamassa elantoani palkkamiekkana jollain kuppaisella saarella.
Mitä korppisoturi tekee näin pohjoisessa?
En ole soturi, vaan trubaduuri.
Korppiklaanin trubaduuriko?
Se on uutta. Hetkinen.
Et kai ole se Kiuru, josta kaikki täällä puhuvat?
Olisin tullut katsomaan itsekin, ellen olisi päätynyt tänne.
Miten mahtavan Osfarin poika vajosi näin alas?
Se oli helppoa.
Panin prinsessaa.
Puppua. Pääsi olisi seipään nokassa kaupungin portilla.
Se olisi häpäissyt kruunun. Ei.
Minut oli parempi erottaa klaanista ja karkottaa.
Ymmärrän hyvin.
Suojele, älä nussi. Perusasioita. -Olisi pitänyt tatuoida se.
Liian pitkä lause koiraklaanilaiselle.
Muistan sen, kun pääsi pyörii mutaiseen verilammikkoon.
Aikamme taisi loppua.
Sinä. Peruuta seinää vasten.
Sinä. Vapautesi on ostettu.
Mitä? -Kuulit kyllä.
Jopas.
Kiitos, ettet yrittänyt tappaa minua nukkuessani.
Aikaa on vielä. Silmä silmästä.
Käskin mennä seinää vasten!
Jää hyvästi, Kiuru. Olkoon teloittajan terä terävä ja nopea.
Oikeastaan, vitut.
Ihan sama.
Raportti.
Pryshialaiset hyökkäilevät sinnikkäästi testaten rintamalinjojamme.
Jos päästämme kääpiöt Xin'trean kaivoksiimme, voimme luottaa…
Ei. Valtakuntani nääntyy nälkään, jos jatkan kahden rintaman sotaa.
Minulla on uusi suunnitelma. Lopetamme tuhatvuotisen sodan.
Lähettiläät matkaavat jo Pryshiaan ja Darweniin. Rauha solmitaan täällä.
Naurettavaa. Se on loppumme!
Herra, Pryshia ja Darwen eivät suostu. Tämä sota…
Loppuu. He ovat yhtä lähellä murtumista kuin me.
Siskoni nai kuningas Midirin.
Sliabh Liathin kaivoksemme lahjoitetaan kuningatar Neeralle. Rauha tulee.
Mitä sanot, ylitietäjä?
Pahoitteluni, kapteeni Eredin.
Ylitietäjä ei enää toimi kruunun neuvonantajana.
Neuvon taikuuteen liittyvissä asioissa.
Jos jatkamme sotaa näin,
nälänhätä ja kuoleman löyhkä ovat ainoat perintömme.
Herra… -Rauhansopimus tehdään.
Voitte mennä.
Hei, hou, näin fauni karkaa…
Fjall!
Shen.
Kiva nähdä.
Lahjoitko vartijat? -Kuule.
Osfar haluaa, että palaat. Rauhansopimus on suunnitteilla.
Kuningas järjesti allekirjoitustilaisuuden.
Ei kiitos, pikkuserkku.
Minne menet? -Lähimpään bordelliin.
Mitä kerron isällesi?
Että teen kuolemaa unohdettuna ja tuntemattomana.
Mene kotiin, Shen!
Hyvät Inis Dubhin haltiat! Voitteko hyvin? Näytätte nimittäin siltä.
Minulla on vain pari tuntia aikaa täällä perslävessä.
Kuka haluaa tarjota minulle skriliä ja sanoinkuvaamatonta irstailua?
Näiden ovien takaa löytyy yllin kyllin -
ihania turmeluksia ja sopimattomia nautintoja.
Ensin täytyy selvittää ikävät raha-asiat.
Aivan.
Sanani on minun rahani.
Sanoillasi saat korkeintaan -
rasvata kissan perseen.
Sylanya, etsi Pörrö!
On minulla hopeaa.
Perkele.
Jes.
Kyllä sinusta vielä muusikko tulee.
En ikinä oikein ymmärtänyt, miksi valitsit tämän miekan sijaan.
Se on niin hauras.
Et ole muuttunut.
Sinä olet.
Äiti käski tuoda sinut kotiin.
Manner muuttuu. Kuninkaamme matkaa Xin'treaan allekirjoittamaan sopimuksen.
Taitojasi tarvitaan.
En enää seuraa miekan tietä.
Silti…
Antaako äiti tosiaan anteeksi?
Cethlenn tarvitsee sinua. Voit nyt sovittaa tekosi, sisko.
En voi.
En voi tehdä niitä asioita enää.
Miten voit elää näin? Etkö kaipaa sitä?
Kaipaan sinua.
Kipeästi. -Palaa sitten luoksemme.
Muut sanoivat tätä ajanhukaksi.
Auta todistamaan se vääräksi.
Tämä on viimeinen tilaisuutesi. Lähden seuraavan nousuveden aikaan.
Oletko kunnossa?
Sfäärien aika on käsillä. Maailmat syövät maailmoja.
Vihreät taivaat. Tulen myötä koittaa uusi aamu.
Miekkasi tappaa mahtavan hirviön. Kahdesta erillään tulee kaksi yhdessä.
Kiurun arvokkaimmista sävelistä tulee avain kaikkeen.
Klaanisi nimissä annettu tehtävä tuo sinulle sovituksen.
Ithlinnen mukaan löydän sovituksen klaanini antamasta tehtävästä.
Ovatko hänen näkynsä koskaan toteutuneet?
Kaikki. Tavalla tai toisella.
Anna tämä hänelle, kun hän herää.
Pahoittele puolestani, etten voinut hyvästellä.
Toivottavasti kohtaamme vielä. -Minne tie vie sinut?
Etsimään sovitusta.
Niamh!
En voi antaa sinun matkustaa yksin. Joku ilkeä haltia voi viedä neitsyytesi.
Pelkkä muusikkosisko riittäisi. Nytkö olet paska narrikin?
Älä pakota muuttamaan mieltäni, hupakko. -Se on mahdotonta. Olen iloinen…
Ei!
Tulkaa esiin, saatanan paskiaiset!
Tuo on minun riipukseni.
Taitavaa.
Vihaan juoksemista.
Mitä vittua teet täällä?
Etsin venettä, joka vie pois.
Eipä muuten kestä.
Kuka hän on?
Siskoni.
Mitä helvettiä?
Tämä merkki.
Xin'trean armeija. Viides kolonna.
Tunnen hänet.
Hän on Pryshian armeijan ratsuväen kapteeni.
Darwenin jalkaväen tikari.
Ei tässä ole järkeä.
Miksi kolmen eri valtakunnan sotilaat yrittävät yhdessä tappaa meidät?
Se sopimus.
Niamh tuli kertomaan sopimuksesta. -Tiedän. Minutkin kutsuttiin.
Paska. -Joku ei halua klaanilaisia sinne.
Armeijat yhdistyvät viimein monarkkeja vastaan.
Minun on varoitettava klaaniani. -Samoin.
Vitut klaanistasi.
Kuule. Näitä paskiaisia tulee vastaan vielä lisää.
Yhdessä selviydymme todennäköisemmin, vaikka oletkin kiusankappale.
Hyvä on.
Selvä.
Jos petät minut, syötän kullisi koirille.
En luota sinuun, Kivisydän. -Enkä minä sinuun.
Kiuru.
He tappoivat siskoni.
Kiuru on kuollut.
Nimeni on Éile.
Tapaamme jälleen Caer Aenwynin saleissa.
Ja niin Kiuru ei enää lentänyt yksin.
Yhdestä oli tullut kaksi.
Toimi nyt.
Prinsessa.
Ket, minä korjasin sen.
Solrythin silmät tuikkivat jälleen. -Teidän pitää pukeutua.
Etkö näe? Kun toivo oli mennyttä, hänen laivansa ohjattiin Mantereelle,
ja nyt ne valaisevat taas taivaamme. Se on merkki.
Ehkä minullakin on toivoa.
Joudun vaikeuksiin, jos ette ole esittelykelpoinen tulevalle miehellenne.
Kyllä, tietenkin.
Kun valtakunnat olivat vaihtaneet ylhäiset panttivankinsa,
toiset monarkit kokoontuivat lopettamaan tuhatvuotisen sodan.
Pryshian kuningas Midir ja hänen Korppiklaanisoturinsa.
Darwenin kuningatar Neera ja hänen Käärmeklaanisoturinsa.
Ja Alvitir, haltioiden uuden aamunkoiton rohkea arkkitehti.
Rakastan sinua, veli.
Xin'trean soturit.
Kuninkaallisten vieraidemme ansiosta -
pitkä ja synkkä sodan ja nälän yö loppuu viimein.
Uusi aamu koittaa Mantereen kaikille haltioille.
Nälänhätä korvautuu rauhalla ja vauraudella.
Näemme jälleen yhdistyneen Mantereen, mahdollisuuksien Mantereen.
Olemme xin'trealaisia.
Olemme pryshialaisia.
Olemme darwenilaisia.
Mutta meistä tulee…
Majesteetti. -Kutsu lääkäri.
Ei. Minä vain hermoilen. Ehkä minun on parasta vetäytyä tiloihini.
…tulimme näille rannoille ja toimme tänne sivistyksen.
Niinpä kutsun Darwenin laupiaan kuningatar Neeran -
ja Pryshian hyvän kuningas Midirin -
liittymään liittolaisikseni tähän uuteen aamunkoittoon.
Mikä tuo on?
Keihäät!
Siinä hetkessä haltioiden maailma muuttui ikiajoiksi.
Tuhat vuotta monarkioita, valtakuntia ja klaaneja pyyhkiytyi pois.
Se on tehty.
Niin on.
Hirviöni toimi hyvin.
Rauhansopimus soi Balorin kääntää -
sodannälkäiset maagit ja kenraalit monarkioitaan vastaan.
Se oli vasta alkua.
Keisarinna.
Kolme valtakuntaa ovat teidän.
Eläköön uusi Kultainen imperiumi.
Nouskaa.
Meillä on paljon tehtävää.
Tämä myrsky on luonnoton.
He suuntaavat turvaan Gaylthiin.
Se ei ole lähelläkään Xin'treaa.
Meistä ei ole apua merenpohjassa.
Merwyn oli nyt vapaa. Vapaa kirjoittamaan oman tarinansa,
kuten hänen sankarinsa Solryth kirjoitti aloittaessaan uuden kultakauden.
Tämä oli hänen kohtalonsa.
Keisarinna!
Hän on hyvä roolissaan.
Jotain kaunista massoja rauhoittamaan.
He ottavat innolla paikkansa, vaikka maailma kääntyi päälaelleen.
Kaaoksen edessä kansa valitsee aina järjestyksen -
hinnasta välittämättä.
Tai siitä, miten julkea farssi on.
Kauanko tarvitsemme häntä?
Jää nähtäväksi.
Viekää minut kansani luo.
GAYLTH ENTINEN PRYSHIAN KUNINGASKUNTA
Taivas ja meri eivät olleet ainoat, mitkä olivat yllättäen muuttuneet.
Mitä nuo liput ovat? Tuo vaakuna ei ole tuttu.
Eivät ainakaan Pryshian lippuja.
Juotetaan paikallisia ja selvitetään, mitä tapahtuu.
Millä rahalla? -Olet imenyt klaanin tissiä liian kauan.
Tarvitset oma-aloitteisuutta, poju.
Anteeksi.
Tule.
Ainakin hän lopetti sodan.
Monella ei olisi kanttia tappaa sukulaistaan.
Vieläpä omaa veljeään. Hän kutsuu itseään keisarinna Merwyniksi.
Keisarinnako? -Hän tappoi kaikki kerralla.
Kelvottomat kuninkaalliset ja heidän klaaniedustajansa.
Tappoiko hän kaikki? -Ei. Se on mahdotonta.
Miten yksi tuntematon prinsessa onnistui kaappaamaan koko Mantereen?
Hänellä on kuulemma laivan kokoinen kolmipäinen hirviö,
joka imee hänen tissiään.
Hirviökö?
Älä pössyttele enempää.
Hirviö tai ei, kukaan xin'trealainen ämmä ei sano minulle,
etten ole enää pryshialainen.
Te olette pahempia.
Kuljitte vielä äskettäin pryshialaisessa haarniskassa.
Petollisia kusiaisia, kun kuljette sen nartun haarniskassa.
Se lutka sai otteen palleistanne.
Onko heitä näkynyt?
Korppiklaanin Éile ja Koiraklaanin Fjall!
Rauhallisesti. Jos et voi hillitä itseäsi, kun joku haukkuu rakastajaasi,
meidän on erottava.
Tämä ei liity häneen. -Nimenomaan häneen se liittyy.
Hän tappoi klaanimme.
Yksi! Kaksi!
Sinä!
Suurin tähän mennessä kaivamamme. -Portit tarvitsevat lisää voimaa.
Montako monoliittia on nostettu? -Kolme pohjoisessa, kaksi etelässä.
Lisäksi viiteen ollaan lisäämässä Syndrilin merkkejä.
Se ei riitä legioonan läpivientiin. Mistä viivästys johtuu?
Imperiumi on nuori.
Joukkomme ovat hajallaan.
Sinulla on Darwenin ja Pryshian armeijat. Miten niin hajallaan?
Karkureita oli odotettua enemmän.
Ja koska hävitit niin monta maagia…
Yhteistyöhaluttomia.
Viljakato pahenee. Leipämellakoita on kaikkialla…
Tukahduta ne.
Tekosyiden keksijät eivät tee historiaa.
Entä Fjall Kivisydän?
Hän pakeni salamurhaajiltamme yhden korppiklaanilaisen kanssa.
Eliittijoukkomme haravoivat Mannerta parhaillaan.
Heistä muodostuu pian legenda kansan keskuuteen. Tapa heidät. Heti.
Hevoset ovat kiinni. Otan ensimmäisen vahtivuoron.
Ehkä jotkut selvisivät.
Klaanini taisteli varmasti kuolemaan asti. Samoin sinun.
Hirviö.
Miten niitä edes voi olla? Mistä se tuli?
Xin'treassa oli eräs maagi, Syndril.
Hän kaivoi ylös muinaisen kääpiöiden monoliitin.
Hän avasi sen avulla portin toiseen maailmaan.
Tuliko hirviö sieltä? -Ehkä.
Kuulostaa hullulta. -Muista maailmoista on tarinoita.
Kaikki muuttui taivasta myöten sen jälkeen.
Samoin meri. Kaikki on vinksallaan.
Merwyn ei olisi pystynyt tähän edes hirviön avulla.
Sen on oltava joku muu. Kenraalit, maagit…
Puolustelet häntä. -En.
Jos hän tosiaan on keisarinna, hän oli mukana siinä.
Hän saa maksaa verellään.
Minun olisi pitänyt kuolla klaanini mukana.
Samoin.
Olemme viimeiset.
Klaanimme pyyhitään historiasta.
Ei niin kauan kuin elämme.
Sitten tapamme heidät ensin.
Korppiklaani ja Koiraklaani.
Miten voimme luottaa toisiimme?
Verivalalla.
Etsimme Merwynin ja tapamme sen hirviön sekä hänen tukijansa.
Tapamme heidät kaikki.
Verivalan sitomat loppuun saakka.
Loppuun saakka.
Veljesi. Miten saatoit?
Oli pakko. Hän oli määrännyt tulevaisuuteni.
Minua odotti suurempi kohtalo. Vanhat tarinat toistuvat.
Ne vain tarvitsevat oikean kertojan.
Kun Solryth kuoli, käännyimme toisiamme vastaan.
Loputon sodan kierre tuhosi mahtavan kultakauden.
Veljeni olisi vain tuonut siihen tauon.
Balor ja Eredin haluavat käyttää Syndrilin portteja valloituksiin.
Valloittaminen sen itsensä vuoksi on merkityksetöntä.
Haluan sivistää uudet maailmat.
Vien niihin taiteemme, tieteemme ja kulttuurimme.
Luon uuden haltioiden kultakauden.
Sinä…
Luulet olevasi Solryth.
En.
En vielä.
En niin kauan kuin olen Balorin nukke.
Minusta on tultava aito keisarinna.
Muuten kaikki tämä verenvuodatus on ollut turhaa.
Minun vain pitää löytää keino.
Mitä olen tehnyt?
Avasit tien tulevaisuuteen, Syndril.
Ilman tietoasi tämä ei olisi ollut mahdollista.
Nyt, kun päämonoliitti on pystyssä, kuka tietää, mitä löydämme.
Viimeistele laskelmasi,
jotta loputkin monoliitit voidaan yhdistää.
Olisit ylpeä.
Tämä uusien mahdollisuuksien aamunkoitto on sinun ansiotasi.
En voi uskoa, että he yhdistivät armeijat. Emme pärjää Xin'treassa kaksin.
Sitten hankimme parhaan soturin puolellemme.
Kenet?
Entisen miekkamestarini. Ellei hän sitten tapa minua.
Hän tutustutti minut musiikkiin.
Ryhdyttyäni trubaduuriksi hänet karkotettiin.
Hänen piti ryhtyä palkkamiekaksi.
Oletko valmis vaarantamaan henkesi? -Jos haluamme kostaa, tarvitsemme hänet.
Onko hänellä nimikin?
Tällä miekkaäidilläsi.
Scían.
Haamuheimon viimeinen.
He ovat pelkkä myytti.
Eivät ole.
He olivat Mantereen parhaimpia miekkamestareita,
kunnes tapoitte heidät.
Se oli ennen minua.
Kun he kieltäytyivät taistelemasta,
kuningas Darachisi myrkytti heidän vetensä.
Vain Scían selvisi. Klaanimme löysi hänet ja otti miekkamestarikseen.
Éile.
Emme aio pahaa.
Mikä tuo teidät näin kauas pääteiltä?
Pakenimme Bon Machánista.
Maagimme ja vanhimpamme torjuivat uuden imperiumin.
Sotilaat polttivat kaupungin ja veivät lapsemme kaivamaan mustia torneja.
Pystyttämään monoliitteja. Miksi Xin'trean ulkopuolelle?
Oletko sinä Kiuru?
En käytä sitä nimeä enää.
Näin sinut viime vuonna Aedd Gynvaelissa.
Olit loistava.
Ne toivontäyteiset laulut saivat meidät tuntemaan olomme erityiseksi.
Kuin maailma olisi meidän.
Voisitkohan laulaa Mustan ruusun? Toivolle olisi käyttöä.
Me olemme Musta ruusu…
Riittää.
Onnea matkaan.
Me olemme Musta ruusu
Nouskaa ja antakaa heidän kuulla…
Fjall oli kuullut Xin'treassa tuota laulua hyräiltävän oviaukoissa -
ja laulettavan kaduilla ja tavernoissa aina alhaisten keskuudessa.
Ja nyt vielä kaukana pohjoisessakin. Miten yksi laulu voi olla näin voimakas?
Hän ei ole kaukana. Kulje varovasti, jos voit.
Tämä Scían. Onko hän vainoharhainen?
Hänen heimonsa myrkytettiin.
Kuoppa-ansa.
En ole ensi kertaa maailmalla.
Näin sen. Ja tuon 30 askelta taaksepäin.
Hänen on yritettävä kovemmin…
Voi perkele.
Klaanit ovat poissa.
Miten sinä olet yhä elossa?
Aistin sinusta teurastuksen kaiun.
Lahjoittamani hirviö antoi, mitä halusit.
Niin antoi.
Olen ottanut koko Mantereen hallintaani.
Mitä yhä kaipaat?
Se ei riitä.
Kansa ei koskaan hyväksy minua keisarikseen.
Olen alhaissyntyinen.
Kiehtovaa.
Tarvitsen voiman, jota vain minä voin käyttää.
Sellaisen, joka nostaa minut kaiken yläpuolelle.
Haluat olla jumala haltioiden joukossa.
Niin.
Tarvitsen sinun kaaostaikasi.
Oletko valmis uhraamaan mitä vain siitä hyvästä hinnasta välittämättä?
Olen.
Mitä vain pyydätkin, sen sinä saat.
En uskonut näkeväni sinua enää.
En halunnut tuottaa sinulle häpeää. -Silti tuotit.
Uusi keisarinna haluaa tappaa sinut. Miksi tulit?
Pyytämään apuasi.
Tule mukaamme. Menemme Xin'treaan tappamaan hänet.
Jos ei minun vuokseni, niin esi-isiesi.
Xin'trea vei heimosi pyhän miekan.
Voisit saada Sielunriistäjän takaisin.
Kuka tietää, missä se on.
Se on palatsissa voitonmerkkien joukossa.
Ponnessa on kolme tuollaista vihreää kiveä ja kaiverruksia.
Niissä mainitaan jotain mustasta hiekasta.
Mustasta hiekasta syntynyt,
miekka ja sielu yhtä,
kaikki alut,
kaikki loput.
Et pääsisi kaupungin porteista.
Jos edes pääset sinne asti vihollisen kanssa matkatessasi.
Rohtoraunioyrttiä. Se auttaa palovammaan.
Éile. Et voi luottaa häneen. Hänellä on kaunoja sinua kohtaan.
Hän tuntee palkkamiekkoja kaikkialta. Voimme tarvita heitä.
Scían pettää sinut heidän avullaan heti, kun voi.
Muita ei enää ole.
Minulla on vain Scían.
Muuttuva taivas tietää pimeyttä. -Yhdessä meillä on mahdollisuus.
Tehtäväsi on toivoton.
Tarvitsen sinua. Me tarvitsemme. -Sinulla on oma polkusi.
Saan meidät palatsiin.
Kaupunkiin johtaa vartioimaton salainen väylä.
Miekastasi olisi apua.
Varmasti olisi, mutta sinun kanssasi en kulje.
Ainoa hyvä asia tässä kaikessa on se, että Koiraklaani on mennyttä.
Kärsiköön isäsi ikuisuuden yksinäisessä haudassa.
Isäni olisi pitänyt viimeistellä kuningas Darachin työ -
ja tappaa sinut heimosi mukana.
Olisin halunnut nähdä hänen yrittävän.
Mies, joka tulee pikku prinsessan yllättämäksi,
ei kelpaa pitelemään klaanipäällikön kirvestä.
Mitä sinä teet? -Hänellähän se kirves on.
Eipä vain näytä osaavan käyttää sitä.
Scían, lopeta.
Olet ruosteessa.
Olenko?
Vaistosi ovat hyvät, mutta annat tunteidesi hallita sinua.
Sinä taas olet unohtanut, miten toimia osana klaania.
Ette ole huonoja, kun toimitte yhdessä.
Voimme työstää sitä.
Tuletko siis mukaamme?
Esi-isät tahtovat niin.
Kolmikko imperiumia vastaan.
Ei riitä. Lisää on löydettävä.
Löydämme muitakin Merwyniä vastustavia.
Paluuta ei ole.
Niin kahdesta tuli kolme.
Maailman ikiajoiksi muuttavan kaatosateen ensipisarat.
Me olemme Musta ruusu
Älköön kukaan epäilkö aatettamme
Nouskaa ja antakaa heidän tuntea piikkimme
Niin me saamme vapauden
Me olemme mustapiikkinen ruusu
Laulamme lauluja unohdetuille
Nouskaa Ja antakaa heidän kuulla karjuntamme
Alhaisten aika on koittanut
Kukka kasvaa sinne
Missä maalaisen veri virtaa
Meiltä riistetyt henget
Ovat heidän kylvämänsä siemenet
Nouskaa maasta, jota kyntämme
Nouskaa maasta, jonka he omistavat
Me olemme Musta ruusu
Älköön kukaan epäilkö aatettamme
Nouskaa ja antakaa heidän tuntea piikkimme
Jotta saamme vapautemme
Me olemme mustapiikkinen ruusu
Laulamme lauluja unohdetuille
Nouskaa Ja antakaa heidän kuulla karjuntamme
Alhaisten aika on koittanut
Jokainen ruusu, jonka he leikkaavat
Saa uuden tilalleen
Kunnes maa peittyy Terälehdistä kuin lumesta
Ei linnoihinne pääse valo
Ei kultanne kimaltele
Taistomme on kuolematon
Totuutemme tullaan kertomaan
Me olemme Musta ruusu
Älköön kukaan epäilkö aatettamme
Nouskaa ja antakaa heidän tuntea piikkimme
Niin me saamme vapautemme
Me olemme mustapiikkinen ruusu
Laulamme lauluja unohdetuille
Nouskaa Ja antakaa heidän kuulla karjuntamme
Alhaisten aika on koittanut
Me olemme mustapiikkinen ruusu
Olkoon äänemme yhteinen miekkamme
Nouskaa ja antakaa heidän tuntea piikkimme
Alhaisten aika on koittanut
Tekstitys: Antti Rinta-Loppi