СЕРІАЛ NETFLIX
Ні! От виродки! Покидьки! Чорт!
Вибач!
Ні!
Не треба! Ні!
Овва.
Оце дивно.
Гаразд. Що…
Агов.
Ні, нічого.
Гаразд.
Що нам робити, Любистку? Що ми робимо в таких ситуаціях?
Ми повертаємося до основ.
Агов!
Привіт, Набережнику.
Це щось нове.
До речі, не скажу, що…
я не в захваті.
Привабливий, гарні чоботи.
Я помер?
Овва.
Не помер.
Починаю розуміти.
Отже, ти — це щось інше.
Ти мімік.
Ні.
Я не мімік.
Хто ж ти?
Я багато хто.
Маю багато облич.
Я в багатьох місцях.
-Тоді чому ти схожий на мене? -Бо ти любиш себе.
Я маю інші обличчя.
Маю й таке.
Краще?
Ой.
Так.
Чудово.
Чому ти врятувала мене від темерійців?
Хочу, щоб ти оживив історію в пісні.
Ми з тобою подібні.
Ти бард.
Я оповідачка.
У певному сенсі.
Дозволю собі не погодитися. Ти зупиняєш час, змінюєш форму,
можливо, з'їси мене без солі будь-якої миті.
А я простий чоловік у смішному капелюсі. Ми геть не подібні.
Я прослизаю між світами й часом, збираючи забуті історії.
І повертаю їх світові, коли потрібно.
Упевнена, що потрібен саме я?
Звичайно, впевнена.
Ти — Набережник.
Перевозиш ельфів у безпеку.
Набережник — це ім'я. Титул. Я просто бард.
Для порятунку якого скоятаелі ризикнули напасти на військо темерійців.
Бо ти дбаєш про них і боротьбу за справедливість.
Дбаю.
Скоятаелі мають добру мету,
але ельфійському народу не перемогти, підживлюючись лише болем і гнівом.
Необхідна надія.
Ельфам потрібна забута історія. Один з небагатьох, хто здолав багатьох.
Історія Сімох.
Історія…
Дай угадаю.
Купка воїнів об'єднується, щоб боротися проти всіх.
Ця тема вже заїжджена й обридла до смерті.
Невже?
Семеро відчужених воїнів збираються разом, щоб здолати нестримну імперію,
приводять людей і монстрів у світ через Кон'юнкцію Сфер
і створюють найпершу версію відьмака.
Це вже обридло до смерті?
Ні, я такого ще не чув.
Мушу зізнатися. Круто!
Це зовсім інше.
Це дуже цікаво.
Хочеш сказати, що у своїй першій версії відьмак був поганцем-ельфом?
Це до біса розлютить Ґеральта.
Гаразд.
Із чого почнемо?
Усе почалося 1200 років тому.
У золоту епоху ельфів.
До появи людей і монстрів у світі.
Шістьох самотніх вигнанців,
чужих одне одному,
доля пов'язала разом для кривавого випробування.
Ф'яль із клану Хортів.
Скіан із племені привидів.
Брат Смерть.
Маги Закаре й Синдріл.
Мельдоф зі своїм мстивим молотом Ґвен.
Невдовзі їх очолить сьома.
Та, яку назвали Жайворонком.
ІНІС-ДАБ ДАЛЕКЕ ПІВНІЧНЕ МОРЕ
Доброго ранку. Подайте колишньому солдату.
Дякую.
Тут є музика?
На острові багато років не було музики.
Хай щастить.
І вам.
Квітка виросте там
Де пролилася кров селян
Вони забрали наші життя
І посіяли їх як насіння
Повстаньмо з ґрунту, що обробляємо ми
Повстаньмо з ґрунту, яким володіють вони
Ми — чорна троянда
Хай не піддасться сумніву наша правда…
Овва.
Яка симпатична крихітка.
Я б сказав, ти дозріла, щоб зірвати.
Ітлінне нездорова, сер. У неї бувають напади.
Прошу, відпустіть її. Пиво я оплачу.
Ма!
Я тебе зупиню!
Ходи, порубаю!
Вибачте, друзі.
Ненавиджу погані манери.
За Жайворонка!
Ми — чорна троянда
Хай не піддаcться сумніву наша правда
Повстаньмо, і почують наш рев нехай
Низькородних час настав
Співай, дівчинко!
Далеко на південь від Ініс-Даба
новокоронований король Альвітір, бажаючи показатися своєму народу,
об'їжджав вулиці низькородних,
незважаючи на загрозу вбивць з інших королівств.
Захищайте короля!
Але спершу їм доведеться здолати королівських захисників, клан Хортів.
І наймогутнішого воїна,
Ф'яля Кам'яне Серце.
Принцесо!
Я допоможу.
Геть!
Злазьте!
Як я показував.
-Усе гаразд? -Так.
Заходьте.
-Перепрошую. -Усе гаразд, Ф'ялю.
До біса етикет.
Клан Хортів запечатав палац.
Допоки не з'ясуємо, хто за цим стоїть.
Я хочу, щоб він був у тебе.
Поки що.
Ти врятував нас.
Ти врятував мене.
Ти себе сама врятувала.
Ти завжди був поруч, коли був мені потрібен.
Це мій обов'язок.
Ми обоє знаємо, що не тільки тому.
Ми ж домовилися.
Може, ти здатен забути, але я не можу.
Я не забув.
-Якби нас спіймали… -Не спіймали ж.
Я сьогодні мало не померла.
Я не помру, живучи в брехні.
Я народжений бути твоїм захисником.
То захищай мене.
Жодних міток на вбивцях. Капітан Ередін затримує підозрюваних.
Ередін ні вуха, ні рила не тямить.
До біса його і його армію. Де вони були, коли були потрібні?
Він нічого не здатен організувати.
Де Ф'яль?
Чорт.
Просто вбий мене. Покінчи із цим.
Ні. Ти мусиш страждати.
В опалі.
Новий король.
Убивці чатують у кожній тіні,
а ти не зміг втримати свій член у штанях.
Слава богам, Керик не дожив до того, як ти зрадив свій клан.
Ти шкодуєш, що не він повернувся з того бою, а я.
Я такого не казав.
Не довелося.
Відтоді я теж щодня про це шкодую.
Мені були потрібні ви обоє.
Його забрали,
а ти мав стати наступним главою клану.
Але ти зрадив свій клан.
Свою клятву.
Ти зрадив мене.
Кордон.
Так.
Покінчімо із цим.
Ф'ялю Кам'яне Серце,
ти порушив клятву королівського захисника
і зрадив свій клан.
За це ти висилаєшся з Ксінтрії.
Клан Хортів зрікається тебе.
Як і я.
Ти помреш забутим і невідомим.
Прощавай, батьку.
Дай угадаю.
«Саги про Солрит».
Не смійся, брате.
Ти одержима. Тобі потрібен хоча б один друг, який не є книгою.
Не знаю, як ти так живеш.
Один лише запах.
Усе це — наше майбутнє. Те, що сталося, повториться.
-Ти тепер провидиця. -Ні.
Лиш не заперечую те, що бачу на власні очі.
Сценарій гномів, якому 1500 років,
розповідає про прибуття Солрит,
про облогу їхнього міста,
допоки вона їх не вигнала й не збудувала Ксінтрію на руїнах міста.
Історія навколо нас, брате.
Нагадує нам, якими блискучими ми колись були.
І якими можемо знову стати, якщо спробуємо.
Я можу бути тобі корисною.
Як радниця…
Генерали й маги з'їдять тебе живцем.
Але й для тебе є роль у всьому цьому, сестро.
Тепер, коли про твою нерозсудливість із Ф'ялем подбали,
час дивитися в майбутнє.
Я знайшов для тебе гідну партію.
Король Пришії — удівець.
Шлюб між нашими королівствами дозволить йому підписати мирну угоду.
Звичайно. Будь-що для досягнення миру.
Світле майбутнє.
Завдяки тобі.
Королево Пришії Мервін.
Далеко в Долині Загублених Душ
самотня воїтелька шукала відповіді в дивному небі,
що раптово кинуло зловісну тінь на землю.
Але її пращури мовчали.
Подібного ще не бувало.
Бо дехто навчився розривати завіси між світами.
Я повернувся.
Переможеним чи переможцем, верховний мудрецю Балоре?
Моя спроба вбивства провалилася.
Потрібна твоя допомога.
Розкажи, як ти навчилася битися.
Я народилася в клані Ворон.
Ні! Ти була захисницею?
Саме так.
Вірною захисницею короля Мідіра й королівської родини Пришії.
Значить, ти знаєш леді Кетлін.
Це моя мати.
Що?
Що ти тут робиш?
Ти могла би бути в палаці з королями, королевами й героями.
Я обрала цей шлях.
Коли я була маленькою,
у моєї наставниці-мечниці була нікельхарпа.
Я схибнулася на ній.
Мама намагалася мене врятувати, але музика мене захопила.
Так я і стала мандрівною бардесою.
Ось.
Хотілося б і мені мати таке покликання.
А маю лише хворобу.
У мене бувають видіння, напади,
а люди в місті мене бояться.
Невігласи завжди заздрять усім, хто має дар.
Відчиніть, або спалимо цю діру дотла.
Чорт. Чому покидьки завжди біжать до міської варти,
коли їм дають копняка під зад?
Бардеса, чорт забирай!
Клан Хортів? Що за нафіг?
Гей!
Одне з кощавих воронят Кетлін.
Краще кощаве вороня, ніж одна з паршивих сук Осфара.
Так?
Так. Ти, мабуть, маєш рацію.
-Я… -Ф'яль Кам'яне Серце.
Син Осфара.
Запам'ятала підвісок,
коли ти забрав око моєї кузини в Брокілонській битві.
Я поклялася їй вбити тебе, якщо знову зустріну.
Ясно. А я тебе навіть не пам'ятаю.
Я закопаю тебе в глину.
Розслабся.
Мої дні в клані Хортів закінчилися.
Маячня.
Не можна покинути клан.
І все ж я тут,
працюю найманцем на крихітному острові на краю світу.
А що воїтелька клану Ворон робить на півночі?
Я не воїтелька — я бардеса.
Бардеса з клану Ворон?
Уперше чую.
Стривай.
А ти не Жайворонок, про якого тут усі говорять?
Я сам хотів прийти послухати тебе, якби не ці обставини.
Як син могутнього Осфара впав так низько?
Легко.
Шпекав принцесу.
Брехня. Твоя голова вже гнила б на списі над міською брамою.
І ганьбила Корону?
Ні.
Краще мене позбавити клану й вигнати з безчестям.
Я їх розумію.
-Захищати, а не шпекати. Правила клану. -Треба було набити собі таке тату.
Задовга фраза для члена клану Хортів.
Я згадаю це, коли твоя голова полетить з плечей.
Схоже, наш час сплив.
Ти, спиною до дальньої стіни.
А ти, твою свободу викупили.
-Що? -Що почув.
Що ж…
дуже дякую, що не намагалася вбити мене уві сні.
Ще встигну.
Око за око.
Я сказав, спиною до стіни!
Прощавай, Жайворонку.
Хай клинок ката буде гострим і швидким.
Або навпаки.
Мені начхати.
Доповідайте.
Пришійці здійснили кілька набігів. Перевіряли захист наших кордонів.
Якщо запропонувати гномам доступ до наших шахт,
вони могли б стати…
Ні. Я не зможу вести війну на два фронти і втримати королівство від голоду.
Я маю новий план.
Покласти край тисячолітній війні.
Я відправив емісарів у Пришію і Дарвен. Мирну угоду підпишемо тут.
Безглуздо.
Це буде наш кінець!
Сір,
Пришія і Дарвен ніколи не підпишуть. Ця війна…
Закінчиться. Вони так само на межі, як і ми.
Моя сестра вийде за короля Мідіра.
Наші шахти в Сліб-Ліаті будуть передані королеві Нірі.
Вони підпишуть.
Що скаже верховний мудрець?
Вибачте, капітане Ередіне.
Верховний мудрець більше не є радником престолу.
Я можу давати поради лише з питань магії.
Якщо ми продовжимо воювати, як зараз,
голод і сморід поразки стануть нашим єдиним спадком.
-Сір… -Мирній угоді бути підписаною.
Усі вільні.
-Гей-о, великий ельф іде, разом з леді… -Ф'ялю!
Шене.
Радий тебе бачити.
-Ти підкупив охоронців? -Слухай.
Осфар хоче, щоб ти негайно повернувся. Планується мирна угода.
Король домовився підписати її між королівствами.
Відповідь «ні», братику.
-Куди ти йдеш? -Шукати найближчий бордель.
Що сказати твоєму батьку?
Що я мрію померти забутим і невідомим.
Іди додому, Шене!
Добрі ельфи Ініс-Даба.
У вас усе гаразд? Бо вигляд маєте чудовий.
У мене лишилося кілька годин у цій дірі на острові.
Хто хоче порадувати мене найкращою випивкою і невимовною розпустою?
За цими дверима лежить справжній ріг достатку
дивовижної розпусти й незбагненних насолод.
Але спершу треба розібратися з брудною проблемою монет.
Авжеж.
Моє слово — моя монета.
Твого слова вистачить
хіба що змастити котячу дупу.
Силаніє, знайди Пушка!
Заплачу сріблом.
Чорт.
Отак.
З тебе все ж вийде музика.
Ніколи не розуміла, чому ти проміняла клинок на цю штуку.
Вона така крихка.
Ти не змінилася.
А ти — так.
Мати послала мене по тебе.
Континент змінюється під нашими ногами.
Король їде до Ксінтрії підписувати угоду. Нам потрібні твої вміння.
Я більше не йду шляхом клинка.
І все ж…
Вона готова мені пробачити?
Ти потрібна Кетлін. Це твій шанс спокутувати провину, сестро.
Я не можу.
Я більше не можу це робити.
Як ти можеш так жити? Ти не сумуєш?
Я сумую за тобою.
Відчайдушно.
Тоді повертайся до нас.
Інші казали, що я лиш змарную час.
Допоможи мені довести, що вони помиляються, сестро.
Це твій останній шанс. Я відпливаю з наступним човном.
З тобою все гаразд?
Час Сфер наближається.
Світи з'їдять світи. Смарагдове небо. Вогонь викличе нову зорю.
Великий звір народиться і буде вбитий твоїм клинком.
І стануть двоє двома в одному.
Найцінніші ноти Жайворонка стануть ключем до всього.
А пошуки в ім'я твого клану принесуть тобі спокуту.
Ітлінне сказала, я знайду спокуту в пошуках для свого клану.
Її видіння…
Хоч одне з них справдилося?
Кожне.
Так чи інакше.
Оце віддай їй, коли вона прокинеться.
Скажи, що мені прикро, що не змогла попрощатися.
-Може, колись наші шляхи перетнуться. -Куди тебе веде шлях?
Шукати спокуту.
Нів!
Я не відпущу тебе саму.
Ще якийсь підлий ельф вкраде твою чесноту.
Мало мені було, що сестра співає. Тепер ще мушу терпіти її дурні жарти.
Не змушуй мене передумати.
Ніби хтось на це здатен.
Я рада, що ти…
Ні!
Покажіться, плюгаві виродки!
Це мій підвісок.
Вправно.
Ненавиджу бігати.
Що ти тут у біса робиш?
Шукаю човен із цієї діри.
Можеш не дякувати.
Хто вона?
Моя сестра.
Якого біса?
Цей знак.
Армія Ксінтрії. П'ята колона.
Я її знаю.
Вона капітанка кавалерії в армії Пришії.
Кинджал піхотинців Дарвену.
Це не має сенсу.
Чому солдати з трьох королівств, що воюють, прийшли разом убити нас?
Угода.
-Нів приїхала розказати мені про угоду. -Знаю. По мене теж послали.
-Чорт! -Комусь заважають воїни кланів.
Армії нарешті виступають проти монархій.
-Треба в Ксінтрію, попередити мій клан. -А мені — мій.
До біса твій клан.
Слухай, на нашому шляху будуть ще ці підступні виродки.
Нам вигідніше триматися разом.
Хоч ти мені як скалка в дупі.
Добре.
Гаразд.
Зрадиш мене — згодую твій член псам.
Я тобі ніфіга не довіряю.
Як і я тобі…
Жайворонку.
Вони вбили мою сестру.
Жайворонок мертва.
Мене звати Ейла.
Ми ще зустрінемося в залах Каер Енвіна, сестро.
Тепер Жайворонок летіла вже не сама.
Один став двома.
Будь ласка.
Принцесо!
Кет, я полагодила! Очі Солрит знову палають.
Вас треба одягнути.
Коли всі надії були втрачені, вони привели її кораблі на цей континент,
і тепер вони знову запалюють наше небо. Це знак, Кет.
Може, у мене теж є надія.
Мене покарають,
якщо я не підготую вас до зустрічі з нареченим вчасно.
Так, звісно.
Обмінявшись високородними заручниками ворогуючих королівств,
інші монархи відпливли підписувати угоду,
яка нарешті покладе край тисячолітній війні.
Король Пришії Мідір і його воїни з клану Ворон.
Королева Дарвену Ніра і її воїни з клану Змій.
І Альвітір, хоробрий архітектор нового світанку ельфійського народу.
Я люблю тебе, брате.
Воїни Ксінтрії,
завдяки хоробрості наших королівських гостей
сьогодні нарешті закінчиться наша довга темна ніч війни та голоду.
І настане новий світанок для всього ельфійського народу.
Голод зміниться миром і процвітанням.
Континент буде знову об'єднаним.
Стане континентом можливостей.
Ми ксінтрійці.
Ми пришійці.
Ми дарвенці.
-Але ми всі будемо… -Ваша високосте.
-Клич лікаря. Ні. Це просто нерви.
Мені краще піти до своїх покоїв.
…як ми вперше висадилися на цих берегах і цивілізували цю землю.
Тому я закликаю вас,
милостива королево Ніро з Дарвена,
добрий королю Мідіре з Пришії…
приєднатися до мене в якості союзників у цьому світанку.
Що це?
Списи!
У ту мить світ ельфів назавжди змінився.
Тисячі років монархій, королівств і кланів були стерті.
Готово.
Справді.
Мій звір молодець.
Мирна угода дозволила Балору налаштувати жадібних до війни магів
і генералів проти їхніх монархій.
Це був лише початок.
Імператрице.
Три королівства ваші.
Усі вітають нову Золоту імперію.
Встань.
У нас багато роботи.
Цей шторм неприродний.
-Вони прямують до безпечної гавані Ґейлта. -Це далеко від Ксінтрії.
Ми не допоможемо своїм кланам з дна океану.
Мервін тепер була вільною.
Вільною писати власну історію,
як колись її героїня, Солрит, щоб розпочати нову золоту еру.
Така була її доля.
Імператриця!
Вона добре грає свою роль.
Блискуча річ, яка заспокоює народ.
Вони всі так радіють, хоч їхній світ стає шкереберть.
Перед обличчям хаосу люди завжди обиратимуть порядок.
Незважаючи на ціну.
Чи настільки нахабний фарс.
Надовго вона нам потрібна?
Побачимо.
Відведіть мене до моїх людей.
ҐЕЙЛТ КОЛИШНЄ КОРОЛІВСТВО ПРИШІЯ
Небо й моря були не єдиним, що змінилося без попередження.
Що це за прапори? Я ніколи не бачила цього герба.
Не пришійський, це точно.
Ходімо в таверну, вивідаємо, що відбувається.
За які монети?
Надто довго ти жив у клані.
Слід проявити ініціативу, хлопче.
Вибач.
Ходімо.
Вона поклала край війні.
Мало хто наважиться вбити кровних родичів.
Та ще й власного брата.
-Називає себе імператрицею Мервін. -Імператриця?
Знищила всіх одним махом.
Непотрібних королівських виродків і їхні клани.
-Вона їх усіх убила? -Ні.
Це неможливо.
Як принцесі, про яку ніхто й не чув,
одній вдалося так легко захопити увесь континент?
Я чув, у неї є триголовий звір, завбільшки з корабель.
-Смокче її цицьку, як немовля. -Звір!
Звір?
Зав'язуй із духом творця.
Звір чи ні,
а ксінтрійська сучка не сміє казати, що я більше не пришієць.
Так, ви найгірші.
Ходили в пришійській броні ще кілька днів тому.
Зрадницькі вишкребки в броні від тієї лярви.
Клята шльондра тримає вас усіх за яйця!
Їх хтось бачив?
Ейла з клану Ворон. Ф'яль з клану Хортів.
Треба діяти розважливо.
Не можеш стриматися, бо образили коханку — нам слід розійтися.
-Вона тут ні до чого. -Вона тут до всього.
Вона вбила наші клани.
Раз! Два!
-Раз! Два! -Ти!
Найбільший з усіх розкопаних.
Потрібно більше енергії для стабілізації воріт.
-Скільки монолітів ви витягли? -Три на півночі, два на півдні.
П'ять розкопаних оснащені символами Синдріла.
Цього замало, щоб відкрити ворота для легіону. У чому затримка?
Імперія молода.
Наші війська надто розтягнуті.
Ти забрав цілі армії Дарвена й Пришії.
Нащо розтягувати війська?
Дезертирів було більше, ніж очікувалося.
Оскільки ви знищили стількох магів…
Не готових до співпраці.
Неврожаї посилюються, хлібні бунти набирають обертів…
То придуши їх.
Хто виправдовується, той не творить історію.
Що там з Ф'ялем Кам'яне Серце?
Він утік від наших убивць в Ініс-Дабі разом з воїтелькою клану Ворон.
Але наші елітні загони зараз обшукують континент.
Це героїчна казка, що чекає свого здійснення.
Покінчити з ними. Негайно.
Коні в безпеці. Перша вахта моя.
Може, хтось із них вижив.
Мій клан бився би до смерті.
Як і твій.
Чудовисько.
Як таке взагалі може існувати? Звідки взялося?
У Ксінтрії був маг.
Синдріл.
Він викопав стародавній гном'ячий моноліт.
І використав його, щоб відкрити ворота в інший світ.
-Чудовисько прийшло звідти? -Можливо.
-Звучить безумно. -Є старі історії про інші світи.
Відтоді все стало не таке. Навіть небо змінилося.
І моря теж.
Усе шкереберть.
Але навіть зі звіром Мервін не має сил для такого.
За цим має стояти хтось інший. Генерали, маги…
-Ти шукаєш їй виправдання. -Ні.
Якщо вона зараз імператриця, то вона причетна.
І кров'ю заплатить за це.
Я мала померти зі своїм кланом.
Я теж.
Ми останні зі своїх.
Вони викреслять наші клани з історії.
Поки ми дихаємо — ні.
Ми мусимо вбити їх першими.
Клан Ворон.
Клан Хортів.
Як нам довіряти одне одному?
Клятва на крові.
Ми знайдемо Мервін, її звіра й усіх її спільників.
Відправимо їх у глину.
Клянуся кров'ю.
До кінця.
Власного брата? Як ви могли?
Я не мала вибору. Він розписав моє життя за мене.
Мені судилося більше.
Старі історії завжди повторюються. Потрібен лиш той, хто може їх переповісти.
Коли Солрит померла, ми напали одне на одного.
Велична золота ера була зруйнована нескінченним циклом війни,
яку угода брата призупинила б у кращому разі.
Балор і Ередін хочуть використати ворота Синдріла
для завоювання.
Але завоювання заради завоювання нічого не варте.
Я хочу цивілізувати ці нові світи.
Принести в них наше мистецтво, науку й культуру.
Створити нову золоту еру для ельфійського народу.
Ви…
Ви думаєте, що ви Солрит.
Ні.
Ще ні.
Ні, поки я маріонетка Балора.
Я маю стати імператрицею не лише за титулом.
Інакше все це,
кожна пролита крапля крові буде марною.
Я повинна знайти спосіб.
Що я накоїв?
Ти відкрив майбутнє, Синдріле.
Без твоїх знань усе це не стало б можливим.
Головний моноліт піднято, хто знає, які світи нас чекають.
Підготуй останні розрахунки, щоб з'єднати моноліти по всій імперії.
Ти маєш пишатися.
Цей новий розквіт можливостей — твоя заслуга.
Не віриться, що армії об'єднали.
Що ближче Ксінтрія, то менші наші шанси.
Тоді покращимо шанси з найкращим мечем країни.
Хто це?
Моя наставниця-мечниця. Якщо не вб'є мене, як побачить.
Це вона познайомила мене з музикою.
Коли я покинула клан, щоб стати бардесою, її вигнали.
Змусили податися в найманці.
-Ти готова ризикнути життям? -Ми прагнемо помсти, вона нам потрібна.
У неї є ім'я?
У цієї твоєї наставниці.
Скіан.
Остання з племені привидів.
Плем'я привидів — міф.
Не міф.
Найкращі майстри мечів на континенті.
Були, доки ви їх не знищили.
Це було ще до мене.
Коли вони відмовилися битися за нього, ваш король Дарах отруїв їхню воду.
Скіан єдина, хто вижив.
Наш клан прийняв її як майстра мечів.
Ейло.
Будь ласка. Ми не бажаємо вам зла.
Чому ви так далеко від головних доріг?
Ми втекли з Бон-Махана.
Наші маги й старійшини відмовили новій імперії.
Її воїни спалили місто вщент,
погнали нашу молодь викопувати ті чорні вежі.
Піднімати моноліти.
Чому їх піднімають за межами Ксінтрії?
Ти Жайворонок?
Це більше не моє ім'я.
Я бачила тебе минулого року в Айдд-Ґинвайлі.
Ти була блискучою.
Ті пісні,
сповнені надії, дали нам відчути себе особливими.
Наче світ був нашим.
Можеш заспівати «Чорну троянду»?
Нам потрібна крихта надії.
Ми — чорна троянда…
Годі.
Хай щастить.
Ми — чорна троянда
Повстаньмо, і почують наш рев нехай…
Він чув цю пісню далеко на півдні від Ксінтрії,
її наспівували в домах,
співали на вулицях і в тавернах, і завжди серед низькородних.
А тепер і тут, далеко на півночі.
Як одна пісня могла мати таку силу?
Ми недалеко від неї. Ступай тихіше, якщо можеш.
Ця Скіан…
параноїчка, чи що?
Усе її плем'я було отруєне.
Ямкова пастка.
Я не вперше мандрую, Жайворонку.
Я її помітив.
І ту, що за 30 кроків позаду.
Їй треба краще постаратися, щоб…
Чорт забирай.
Клани знищені.
Чому ти досі жива?
Я відчуваю на тобі відлуння різанини.
Звір, якого я тобі подарувала, дав тобі бажане.
Так.
Я взяв під контроль увесь континент.
І все ж?
Цього замало.
Ці люди ніколи не приймуть мене за свого імператора.
Я низькородний.
Цікаво…
Мені потрібна сила, якою зможу володіти лиш я.
Яка піднесе мене над усіма високородними й військовими.
Ти хочеш бути богом серед ельфів.
Так.
Мені потрібна твоя магія Хаосу.
Ти готовий чимось пожертвувати заради неї,
незважаючи на ціну?
Так.
Усе, що попросиш,
отримаєш.
Не думала, що ти знову заявишся сюди.
Я не хотіла принести тобі ганьбу.
Але принесла.
Імператриця прагне твоєї смерті.
Навіщо ти прийшла?
Просити твоєї допомоги.
Ходімо з нами.
Ми їдемо в Ксінтрію вбити її.
Якщо не заради мене, то заради своїх пращурів.
Ксінтрія вкрала священний меч племені.
Це твій шанс повернути Викрадач душ.
Хто знає, де він зараз.
Твій меч з іншими трофеями в палаці.
Три такі зелені камінці та позначки на голівці ефеса,
щось про…
Чорні Піски.
Родом із Чорних Пісків.
Клинок і душа як одне ціле.
Усі початки.
Усі кінці.
Тобі не пройти через міську браму.
Навіть якщо зайдеш так далеко, подорожуючи з ворогом.
Окопник.
Він полегшить біль.
Ейло.
Ти не можеш їй довіряти.
Вона має на тебе зуб.
Її контакти серед найманців можуть нам знадобитись.
Вона використає їх, щоб продати тебе за першої нагоди.
Більше нікого не лишилось.
Скіан єдина, хто в мене є.
-Це мінливе небо віщує темряву. -У нас є шанс, якщо діяти разом.
Твої пошуки безнадійні.
Ти мені потрібна.
-Нам потрібна. -У тебе свій шлях.
Я проведу нас повз браму до палацу.
У місто є таємний хід, що не охороняється.
Твій меч не завадить.
Безперечно.
Але…
я не піду з тобою.
Єдине хороше у всьому цьому,
що клан Хортів зник назавжди.
І хай твій батько вічно страждатиме в самотній могилі.
Батькові слід було закінчити роботу короля Дараха.
Покласти тебе до решти племені.
Я залюбки подивилася б на його спробу.
Засліплений милою принцесою,
ти не здатен тримати сокиру вождя клану.
-Що ти робиш? -Це ж у нього сокира.
Схоже, він не вміє нею користуватися.
Скіан, припини!
Ти заіржавіла.
Невже?
У тебе хороші інстинкти, але ти дозволяєш емоціям узяти гору.
А ти забула, як битися на боці клану.
Ви непогано працюєте в парі.
Із цим можна працювати.
То ти їдеш з нами?
Пращури цього хочуть.
Утрьох проти імперії.
Замало. Треба знайти ще когось.
Знайдімо інших охочих убити цю сучку.
Вороття назад не буде.
Отак двоє стали трьома.
Перші краплі в потоці, який назавжди змінить світ.
Ми — чорна троянда
Хай не піддасться сумніву наша правда
Повстаньмо, хай вони відчують наші шипи
І вільними станемо ми
Ми — чорна троянда з шипами
Ушануймо неоспіваних піснями
Повстаньмо, і почують наш рев нехай
Низькородних час настав
Квітка виросте там
Де пролилася кров селян
Вони забрали наші життя
І посіяли їх як насіння
Повстаньмо з ґрунту, що обробляємо ми
Повстаньмо з ґрунту, яким володіють вони
Ми — чорна троянда
Хай не піддасться сумніву наша правда
Повстаньмо, хай вони відчують наші шипи
І зможемо стати вільними
Ми — чорна троянда з шипами
Ушануймо неоспіваних піснями
Повстаньмо, і почують наш рев нехай
Низькородних час настав
За кожну троянду, що зрізана
Виросте нова
Поки, мов снігом, Пелюстками не вкриється земля
Не буде в замках світла
Не буде й золота
Боротьба наша безсмертна
А правда неприхована
Ми — чорна троянда
Хай не піддасться сумніву наша правда
Повстаньмо, хай вони відчують наші шипи
І вільними станемо ми
Ми — чорна троянда з шипами
Ушануймо неоспіваних піснями
Повстаньмо, і почують наш рев нехай
Низькородних час настав
Ми — чорна троянда з шипами
Нехай голос стане нашими клинками
Повстаньмо, хай вони відчують наші шипи
Низькородних час настав
Переклад субтитрів: Марина Хижнякова