‫- סדרה של NETFLIX -‬
‫בעוד פיאל, איילה וסקיאן פנו דרומה,‬
‫הייתה מישהי שביקשה נקמה‬ ‫כנגד כוחה של האימפריה המוזהבת.‬
‫"עם הגברת נעלמת המשרתת, יו-הו!"‬
‫אנחנו לא מוכרים "גודהד" ליצורים כמוך.‬ ‫תזדייני מפה.‬
‫לא באתי לכאן לעשן.‬
‫אבל לא הזמנו זיונים עם גמדות.‬
‫מישהו הזמין גמדה זונה?‬
‫אני לא זונה.‬
‫אבל לאלף שאני מחפשת יש קטע עם גמדות.‬
‫טאליסן מ"העין האחת".‬
‫סרג'נט באימפריה המוזהבת.‬
‫בחיים לא שמעתי עליו.‬
‫אתה בטוח?‬
‫פשוט ראו אותו כאן לפני כמה לילות.‬
‫תקשיבי,‬
‫המקום הזה מלא באלפים‬ ‫ששונאים אתכם בדיוק כמוני,‬
‫כולם מסטולים לגמרי ועם יד קלה על החרב.‬
‫אז תעשי לעצמך טובה,‬
‫ותזדייני מפה כבר!‬
‫אתה בטוח?‬
‫אולי הוא לא שם.‬
‫בסדר גמור, גוון.‬
‫צודקת.‬
‫בואי נעיף מבט בעצמנו.‬
‫"היי-יו השדון מטיל את קסמו‬ ‫עם הגברת נעלמת המשרתת, יו-הו!"‬
‫זבל שכמוך. איך נכנסת?‬
‫מי את, לעזאזל?‬
‫מה שלומנו הערב?‬
‫אני מלדוף.‬
‫אני מחפשת את טאליסן מהעין האחת.‬ ‫חתיכת חרא של אלף.‬
‫לכי מפה, כלבה.‬
‫"היי-יו השדון מטיל את קסמו‬ ‫עם הגברת נעלמת המשרתת, יו-הו!‬
‫"הלאה, אל חופים מוזהבים הן מפליגות‬
‫"היכן שהבחורות מזוקנות ומחזיקות חרבות…"‬
‫אל דאגה, יקירתי.‬
‫אנחנו נמצא אותו.‬
‫אני שומע אותך חורק שיניים.‬
‫בבקשה, אל תאלץ אותי להטביע אותך.‬ ‫זה ירגיז מאוד את הלקוחות האחרים.‬
‫מה מטריד אותך?‬
‫המצב בצפון ובדרום מחמיר.‬
‫רוב הערים שלנו,‬
‫אך יש עדיין מספר מעוזים‬ ‫המתנגדים לאימפריה המוזהבת.‬
‫קווי האספקה משובשים.‬
‫הסוחרים מנצלים זאת‬ ‫ומעלים את מחיר התבואה.‬
‫אז תתלה אותם על חומות העיר כלקח לאחרים.‬
‫הם עדיין שולטים בקווי האספקה למזרח.‬
‫אם נתלה אותם,‬ ‫נאבד גישה לפלדת הגמדים הנחוצה לנו‬
‫במסעותינו לעולם החדש.‬
‫מה אתה מציע שנעשה?‬
‫נזמין אותם לכוס תה?‬
‫נאפה להם עוגת דבש?‬
‫תעצרו את הנהגת הגילדה.‬
‫אפשרו לכל השאר להמשיך לסחור בתנאים שלנו.‬
‫אזרחים מורעבים הם מתכון למרד.‬
‫תנסה.‬
‫אם זה לא יעבוד, תמיד יש את עוגת הדבש.‬
‫או את התלייה.‬
‫מה עוד?‬
‫פיאל והעפרוני נצפו בגיילת'.‬
‫הצבתי חיילים דרומה משם.‬
‫זה לא ייקח הרבה זמן.‬
‫שמעתי כבר את ההתבכיינויות האלה.‬
‫אתה בלתי כשיר?‬
‫הם לבד. הם לא יחזיקו מעמד זמן רב.‬
‫ואם כן? שני לוחמים‬ ‫שהתגברו על כל המכשולים שעמדו בדרכם,‬
‫שגורלם כרוך יחד וכו'.‬ ‫יש שם קרקע מספיק פורייה‬
‫ממנה עלול לצמוח סיפור עוצמתי‬ ‫אליו ייתפסו האיכרים.‬
‫סיפור שלא נוכל לשלוט בו.‬
‫ניתן לדכא סיפורים בעזרת פלדה.‬
‫ההיסטוריה מלאה בטיפשים‬ ‫שהאמינו בדיוק באותו הדבר.‬
‫אם תשלוט בסיפור, תשלוט בעולם.‬
‫תהרוג אותם.‬
‫זאת ביירל.‬
‫הם לא הובסו כבר אלף שנים.‬
‫שאני אמות. שלושה צבאות מאוחדים.‬
‫לא היה להם סיכוי.‬ ‫-זה טבח.‬
‫נצטרך עוד אנשים‬ ‫כדי שיהיה לנו איזשהו סיכוי בזינ'טריאה.‬
‫שכירי חרב.‬
‫אפשרי. זו רק שאלה של מחיר.‬
‫דאדווד נמצאת מדרום.‬ ‫יש בנק קטן שאפשר לשדוד.‬
‫אסור לנו לצעוד בדרכים.‬
‫השלושה המשיכו לצעוד,‬
‫הם ידעו כי הפשיטה הזו עלולה לסכן‬ ‫את מסע הנקמה שלהם.‬
‫אך ללא כסף לשלם לשכירי חרב,‬
‫הם היו גרגרי אבק ותו לא,‬ ‫הניצבים נגד אימפריה.‬
‫- דאדווד‬ ‫ממלכת פרישיה לשעבר -‬
‫איפה כולם?‬ ‫-ברחו כנראה ליערות אחרי ההפיכה.‬
‫נתקדם דרך העצים. נתרחק מהרחוב הראשי.‬
‫בסדר גמור.‬
‫זה מסוכן.‬
‫אין שכירי חרב, אין נקמה.‬ ‫-את בטוחה שתוכלי למצוא אותם?‬
‫דבר אחד שיש בשפע באזור הזה, זה שכירי חרב.‬
‫ובזכותך, בת חרב, עבדתי עם כמעט כולם.‬
‫בואו נגמור עם זה.‬
‫טוק טוק!‬
‫איפה הכסף?‬
‫אתה יודע מה אומרים על אלפים‬ ‫עם גרזנים גדולים?‬
‫סוחרים ופשוטי העם כאחד‬ ‫באו ולקחו הכול אחרי ההפיכה.‬
‫הדבר היחיד שיש לו ערך כאן הוא אתם.‬
‫זה בכלל לא נראה כמוני.‬
‫- מבוקש מת‬ ‫פרס של 1,000 אוארים -‬
‫מה מפריע לך?‬
‫העיניים?‬
‫אויבי האימפריה המוזהבת!‬ ‫זרקו החוצה את כלי הנשק שלכם!‬
‫גילו אותנו.‬
‫איפה הדלת האחורית?‬
‫זה בנק. יש כניסה אחת ויציאה אחת.‬
‫אלה לא מגויסים טריים.‬
‫למודי קרבות. העלית.‬ ‫-נפלא.‬
‫תמותו לאט, חארות!‬
‫פאק.‬
‫תאגפו אותי, עכשיו!‬
‫הזדמנות אחרונה להיכנע!‬
‫נבלום אותם כאן.‬
‫נילחם כמו שבט, וייתכן שעוד נצליח לצאת מזה.‬
‫רוצחים מנוולים!‬
‫תחזרי למקום שלך!‬
‫לא טוב.‬
‫פאק!‬
‫אנחנו לא נמות כאן.‬
‫זאת פלדת גמדים.‬
‫גם זה.‬
‫בעודה לבדה וחסרת אונים, סער מוחה של מרווין‬
‫בחיפוש נואש אחר דרך‬ ‫להשתחרר מאחיזתו של באלור.‬
‫היא ידעה שהוא יהרוג אותה ברגע שיסיים איתה.‬
‫הוד מעלתך.‬
‫פשוטי העם גוועים ברעב…‬
‫בעוד האימפריה שלך משמינה.‬
‫יש לזה טעם נורא.‬
‫עושה הרגשה נפלאה. עוד מעט, בכל אופן.‬ ‫-זה לא היה צריך לקרות.‬
‫מי הוא היה?‬ ‫-פועל מטבח.‬
‫הוא אמר משהו?‬
‫משהו על רעב.‬
‫בכל יום, הרעב מכה חזק יותר בפשוטי העם.‬
‫רעב?‬
‫אני אמנה את אחד החיילים‬ ‫הנאמנים ביותר שלי כשומר ראש.‬
‫לא.‬
‫לא, הוא יגן עליי.‬
‫הוא כבר הוכיח את עצמו.‬
‫מה שמך?‬
‫קרוון אספן אאפ קאמהה מהא.‬
‫אבל רוב האנשים קוראים לי אוואלאך.‬
‫מעניין למה.‬
‫מתי התחיל הרעב?‬
‫אין לי מושג מה קורה‬ ‫בעולם שמחוץ לחומות אלה.‬
‫עליי לראות בעצמי.‬
‫אולי כדאי שתהיי מרותקת‬ ‫למגורים שלך בזמן הקרוב.‬
‫תני לנו לטפל בעניינים.‬
‫למען ביטחונך האישי, קיסרית.‬
‫בזמן שאיילה, פיאל וסקיאן‬ ‫המשיכו דרומה לכיוון זינ'טריאה‬
‫כדי לרדוף את האחראים להפיכה העקובה מדם,‬
‫שלושת הציידים הפכו בעצמם לניצודים.‬
‫עלינו למצוא צמחי מרפא לפני שהפצע יזדהם.‬
‫אני יכולה להמשיך.‬
‫לא, את לא יכולה.‬
‫נפצעת בגללי.‬
‫עלייך לנוח.‬
‫אני אלך לחפש צמחי מרפא כדי להכין תחבושת.‬
‫סיכוי גדול יותר בשניים.‬
‫לכו. אני אהיה בסדר.‬
‫אני לא עוזבת אותך.‬
‫לכי.‬
‫זה בסדר.‬
‫אני אביא קצת סינפיטון.‬
‫רצית לראות אותי?‬
‫אתה אוהב ספרים?‬
‫אני מבחין במהדורה ראשונה‬ ‫של "כיבוש הגמדים" מאת סולרית'.‬
‫ידעתי שבחרתי היטב.‬
‫אין לי כל ידע בהגנה. אני רק שוליה.‬
‫הצלת אותי.‬
‫לא.‬
‫עשיתי את זה בלי לחשוב.‬
‫בדיוק. מה שאומר שאני יכולה לבטוח בך.‬
‫אתה מושלם.‬
‫בשביל מה, בדיוק?‬
‫להיות העיניים והאוזניים שלי‬ ‫אצל באלור וארדין.‬
‫אני לא מרגל. באמת, אני רק…‬
‫ברגע שהאימפריה תתייצב,‬
‫אין לי כל ספק שבאלור וארדין‬ ‫יורו להרוג אותי.‬
‫איזושהי תאונה מצערת, ככל הנראה.‬
‫ומכיוון שהם יודעים שבחרתי בך להגן עליי,‬
‫סביר להניח שהם יהרגו גם אותך.‬
‫אני בטוחה שתעדיף שזה לא יקרה.‬ ‫אז עכשיו אתה מרגל.‬
‫אבל…‬
‫באלור צופה בכול.‬
‫מה אם הוא יגלה…‬ ‫-אני צריכה שתגנוב ממנו ספר.‬
‫מה?‬
‫יצירתו של סינדריל. "ספר אבני הפולחן."‬
‫אני צריכה שתלמד‬ ‫איך לפתוח שערים לעולמות חדשים.‬
‫זה טירוף.‬
‫אני עומד למות.‬ ‫-אני חייבת לשלוט בהם.‬
‫עשה זאת. תן לי את הגלימה שלך.‬
‫למה, בדיוק?‬
‫ראיתי את עיניו של פשוט העם הזה.‬
‫לאן את הולכת?‬
‫עליי לדעת מה קורה מחוץ לחומות הארמון.‬
‫כן.‬
‫כן, אני אמות בוודאות.‬
‫זוזי מהדרך, ילדה!‬
‫את עיוורת?‬ ‫-תפקחי עיניים!‬
‫תחזיר את זה, עכשיו!‬
‫נו, זוז כבר.‬
‫רד!‬ ‫-עזוב את זה.‬
‫לא, תפסיקי לקבץ נדבות. אני אקרא לחיילים.‬
‫בבקשה! אני גוועת ברעב.‬
‫אין כסף, אין לחם.‬
‫"פרח יפרח‬
‫"במקום בו דמם של פשוטי העם נשפך‬
‫"החיים שהם גזלו מאיתנו‬
‫"הם הזרעים שזרעו‬
‫"אנחנו הוורד השחור…"‬
‫דפקת אותי.‬ ‫אתה היחיד שסיפרתי לו על המעצרים.‬
‫איכשהו חבריך הסוחרים ידעו‬ ‫לברוח מהערים עם מאגרי התבואה שלהם.‬
‫אני מצטער.‬
‫היה יין גלנטרי באספת הגילדה, וכנראה…‬
‫שזה פשוט נפלט לי.‬
‫אתה תיהרג.‬
‫אני אהיה בסדר.‬
‫אולי תהיה בסדר להיות חרא קטן וקל דעת,‬
‫אבל אני אשמח מאוד שהראש שלי‬ ‫יישאר מחובר לכתפיים.‬
‫באלור מגביר את הלחץ בכל יום שעובר.‬
‫לא יוכלו לקשר אליך דבר.‬
‫אף אחד לא יודע עלינו.‬
‫וכפי שאתה כל כך אוהב להזכיר לי,‬ ‫הם ממילא לא יאמינו לזה.‬
‫אלף שכמוך, ממעמד הצבא, מתעסק עם סוחר עלוב.‬
‫לא התכוונתי לזה ככה.‬
‫באותו הלילה…‬ ‫-זה בסדר.‬
‫שנינו היינו מאוד… שיכורים.‬
‫זה באמת כזה גרוע?‬
‫באלור הוא סתם פשוט עם ממורמר.‬
‫התכוונו להחרים את התבואה‬ ‫כדי להאכיל את חיילינו.‬
‫מה עם מאגרי התבואה של הארמון?‬
‫כמעט ריקים.‬
‫לא ידעתי.‬
‫ואתה עדיין לא יודע,‬
‫יין גלנטרי או לא.‬
‫ובזמן שארדין נאבק לשמור על סודו האהוב,‬
‫הרחק מעל רחובותיהם של פשוטי העם,‬
‫באלור טיפח סוד קטלני משלו.‬
‫אני דואגת לך. עליך להיזהר.‬ ‫מה אם ארדין יגלה?‬
‫הוא לא יודע דבר‬ ‫על כוחו של העולם הצחיח. עליה.‬
‫היא העניקה לי מפלצת.‬
‫היא יכולה לתת לי עוד המון,‬ ‫ברגע שאתן לה את מה שהיא רוצה.‬
‫עד שכולם יבינו, יהיה מאוחר מדי.‬
‫אני כבר אשתנה.‬
‫החברה שלכם לא במצב טוב.‬
‫מי אתה, לעזאזל?‬
‫בואי נגיד שאני אחד כזה שאוהב סיפור טוב.‬
‫נראה לי שאתם…‬
‫אולי התחלה של סיפור כזה.‬
‫פרסים נדיבים.‬
‫מה עשיתם כדי להיות ראויים להם?‬
‫אנחנו נהרוג את הקיסרית.‬ ‫ואת כל מי שהשתתף בהפיכה שלה.‬
‫ואת כל מי שיעמוד בדרכנו.‬
‫טוב, אתם בטח התחלקתם על השכל‬
‫אם נראה לכם שתצליחו לעשות דבר כזה.‬
‫אז אתם בטח תהרגו הרבה חיילים של האימפריה.‬
‫יש עם זה בעיה?‬
‫לא מבחינתי, לסת מרובעת.‬
‫הנבלות חיסלו כפר שלם שנתן לי מחסה.‬
‫אנשים טובים.‬
‫חשבתי שסיימתי עם ההרג.‬
‫נראה שההרג לא סיים איתי.‬
‫אז,‬
‫נראה לי שאצטרף לסיפור הקטן שלכם.‬
‫אם תסכימו.‬
‫עד כמה אתה טוב עם הסכינים האלה?‬
‫יותר מדי טוב.‬
‫קוראים לי קאלאן.‬
‫אבל רוב האנשים קוראים לי "האח מוות".‬
‫יש לי אח.‬
‫הוא מת.‬
‫תריחי את הפצע.‬
‫הלהב שדקר אותה היה בוודאי מורעל.‬
‫זה "שמן גופות".‬
‫היא תמות עד הבוקר.‬
‫תגיעו הרבה יותר מהר לזינ'טריאה… בלעדיי.‬
‫תשאירו אותי כאן.‬ ‫-לא.‬
‫מתחת לכוכבים.‬
‫השבט שלי ייקח אותי.‬
‫אני יכול…‬
‫לקחת אתכם למרפאת.‬
‫קוסמת?‬
‫ניתן לומר.‬
‫היא שונה.‬
‫רבת עוצמה.‬
‫אני לא בטוח שהיא תעזור.‬
‫למען האמת, סביר להניח שהיא תהרוג אתכם‬ ‫אם לא תמצאו חן בעיניה.‬
‫אבל אני רואה שאכפת לכם ממנה.‬ ‫-כל היבשת מחפשת אותנו.‬
‫איילה, אנחנו לא מכירים אותו.‬
‫קח אותנו למרפאת שלך.‬
‫וכך שלושה הפכו לארבעה.‬
‫זו ביצת הערפל שלה.‬
‫לא משנה מה תראו…‬
‫נסו להגיע לצד השני.‬
‫תחזור לקרב, אח שלי!‬
‫קארג!‬
‫לא!‬
‫אחי, זוכר את חזיר הבר הראשון שהרגת?‬
‫אני שכחתי.‬
‫שכחתי המון דברים.‬
‫אימא?‬
‫הם עשו עוול למלך שלך, איילה.‬
‫אני…‬
‫היי ראויה לקעקועי השבט שלך.‬
‫הצילו, בבקשה!‬
‫"לאן, הו לאן‬
‫"רץ לו האייל הצעיר?‬
‫"תחת שמש יוקדת…"‬
‫לא, בבקשה, לא!‬
‫"הלאה מכאן, ציידים, עם הקשת והחרב‬
‫"פן יער ברוקילון יעטוף אתכם בחיבוקו המתוק‬
‫"הלאה מכאן, ציידים, עם הקשת והחרב‬
‫"פן היא תיקח אתכם למקום הנשכח"‬
‫לחיי העפרוני!‬
‫העפרוני!‬
‫תפסתי אותך.‬
‫זה בסדר.‬
‫שלום, קאלאן.‬
‫שלום, אהובתי.‬
‫לא הייתה לך זכות!‬
‫את לא כועסת עליי.‬ ‫-תודה שהזהרת אותנו.‬
‫אני כאן. הכול בסדר.‬
‫אם הייתם יודעים, זיכרונותיכם היו מוכתמים‬
‫בזמן שהייתם מנסים להגן עליהם.‬
‫הוא צודק.‬
‫מה לעזאזל?‬
‫סינדריל.‬
‫לערפילים של זקארה נחוץ אות טהור‬ ‫כדי לקרוא אתכם באמת.‬
‫הוא מעורב בכל החרא הזה!‬
‫אם מישהו יעניש את סינדריל, זאת תהיה אני.‬
‫ותאמינו לי, אני אעניש.‬
‫אך כרגע, חברתכם זקוקה נואשות לריפוי.‬
‫בואו אחריי.‬
‫הכול תלוי בפרטים הקטנים, נכון?‬ ‫אם חושבים על זה.‬
‫השרידים הקטנים שלנו שאנחנו משאירים מאחור.‬
‫הסימנים הקטנים שמסגירים אותנו.‬
‫תמיד ידעתי מתי גוון הייתה בחדר‬ ‫או חצתה כביש.‬
‫ריח של וינטרברי ולילך.‬
‫עדיין אין לי מושג איך היא עשתה את זה.‬
‫רדפתי אחריכם בכל רחבי היבשת המקוללת הזאת.‬
‫גיילת'.‬
‫בון מהאן.‬
‫קילמאק.‬
‫אני פשוט מפספסת אתכם לפעמים בכמה רגעים.‬
‫ניתן לחשו שיהיה קל למצוא‬ ‫סרג'נט עם עין אחת וחיבה לגמדות יפות.‬
‫יכולתי לשמוע את גוון צוחקת עליי.‬
‫מקללת את האלים בכל פעם שפספסתי אותך.‬
‫אהבתי אותה, אתה מבין?‬
‫באמת.‬
‫קדימה, מותק.‬
‫- כאן שוכב טאליסן מהעין האחת,‬ ‫אנס, רוצח. -‬
‫- נקטל בידי גוון מהפרחים.‬ ‫מי ייתן שיסבול לנצח במקום האבוד. -‬
‫נראה לי שהספיקו לנו ערים אלפיות.‬
‫מלדוף סיימה עם עולם האלפים.‬
‫אבל עולם האלפים ממש לא סיים איתה.‬
‫לאן אתה לוקח אותנו?‬
‫להרפתקה. לפגוש חברה נפלאה שלי.‬
‫בואו.‬
‫היא יודעת כמה אתם מיוחדים.‬
‫הבאתי לך אחים שמימיים.‬
‫נולדו בזמן ירח ארגמן.‬
‫הקסם שלהם נדיר.‬
‫עוצמתי.‬
‫אני יכולה לטעום אותו.‬
‫את בטוחה?‬
‫הכוח בו אתה חפץ לא ניתן בחופשיות.‬
‫לקסם התוהו יש מחיר.‬
‫העולם מונח לרגליך, מלומד.‬
‫קסם בלתי ייאמן גאה בו.‬
‫רותח. בלתי ניתן לעצירה.‬
‫זו הייתה הרגשה של תוהו טהור.‬
‫לא.‬ ‫-בעזרת מחוות סמליות תקבל רק טעימה.‬
‫טרנספורמציה דורשת הקרבה אמיתית.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫מה זאת אומרת, הקרבה אמיתית?‬
‫אוסף מרשים.‬
‫זאת אייבל?‬
‫יש לך עין מצוינת, קיסרית.‬
‫ויש לך טעם מצוין.‬
‫בוקר טוב, המפקד העליון.‬
‫אנא, הצטרף אלינו.‬
‫היינו כל כך זהירים.‬
‫לפעמים הפור לא נופל לטובתך.‬
‫לא באתי לחשוף אותך.‬
‫אני יודעת מה זה לאהוב מישהו ממעמד אסור.‬
‫באתי לבדי.‬
‫עם הצעה.‬
‫זה אמיץ.‬
‫או טיפשי.‬
‫ובכן, הרי אני הכי בטוחה בחברתך,‬
‫המפקד העליון של צבא האימפריה המוזהבת‬
‫וחבר עתידי במועצה הקיסרית שלי.‬
‫את תמני אותי לחבר במועצה שלך?‬
‫עם תואר.‬
‫איך נשמע שגריר המסחר בעולמות החדשים?‬
‫זה לא מה שאתה רוצה? מקום בשולחן.‬
‫גישה לעולמות חדשים נטולי באלור.‬
‫מעמד חברתי מתאים לנישואים, אם תרצה.‬
‫אין בכוונתי להניח הנחות.‬ ‫-באלור לעולם לא יאפשר זאת.‬
‫ובכן, אני מציעה שנראה לבאלור‬ ‫שהכתר והצבא מאוחדים.‬
‫שהוא כפוף לאימפריה שלנו, לא להפך.‬
‫למה לי לקחת את הסיכון?‬
‫שנינו רוצים את אותו הדבר.‬
‫להרחיב את האימפריה המתהווה שלנו.‬
‫באלור הוא פשוט עם שמתעב את קיומנו.‬
‫הוא לעולם לא יתייחס אליך כשווה.‬ ‫אתה בוודאי מבין זאת.‬
‫הוא שולט בשערים.‬
‫אנחנו צריכים שהוא יגיע‬ ‫לעולמות החדשים האלה.‬
‫לא לעוד הרבה זמן.‬
‫אם נעבוד יחד.‬
‫יש עוד דבר אחד שדרוש לי.‬
‫יורש.‬
‫תוודא בבקשה שפיאל סטונהארט‬ ‫יוחזר אליי בחיים.‬
‫יש סיכוי יותר גבוה שהוא ישסף את גרונך,‬ ‫מאשר שיעניק לך יורש.‬
‫ובכן, נסיבות משתנות.‬
‫המסוכסכים יכולים להפוך לבעלי ברית.‬
‫אז…‬
‫יש בינינו הסכמה?‬
‫טוב, אל תחשוב על זה יותר מדי.‬
‫נראה שבימים אלה‬ ‫חיים נוצרים ונהרסים כהרף עין.‬
‫זו יכולה להיות התחלה חדשה.‬
‫או סופנו המר והנמהר.‬
‫את והקוסם, איך אתם מכירים?‬
‫אח ואחות.‬
‫בערך.‬
‫נולדנו באותו הזמן, באותו הכפר,‬
‫תחת אותו כוכב יוקד.‬
‫תאומים שמימיים.‬ ‫ניחנים באותם כישרונות קסומים, אבל…‬
‫זה היה מזמן. תחזיק את המרפק שלה.‬
‫תודה.‬
‫איך את מרגישה?‬
‫מדהים.‬
‫מה קרה בזינ'טריאה?‬
‫אתה יודע, במשך כל חיי‬
‫חלמתי להגיע לעולם אחר.‬
‫וכשהשער סוף סוף עבד, הייתי מאושר.‬
‫האדמה, האוכל,‬
‫המשאבים האינסופיים.‬
‫תקווה עבור האלפים למשך דורות.‬
‫אבל העולם אליו נכנסנו היה מת.‬
‫שומם לחלוטין.‬
‫נכנסנו?‬
‫באלור, המלומד הראשי, היה לצדי.‬
‫הייתה שם אנרגיה שהפחידה אותי.‬
‫ובשמיים,‬
‫מפלצת גדולה.‬
‫הצליל שהיא השמיעה…‬
‫ניסיתי להזהיר את באלור‬ ‫לגבי מה שהרגשתי במקום ההוא,‬
‫כוח התוהו הזה.‬
‫אמרתי לו. אמרתי לו שהשער היה טעות,‬
‫אבל הוא לא היה מוכן להקשיב.‬
‫הוא לקח ממני את ספר אבני הפולחן וכלא אותי.‬
‫אמר לכולם שאבדתי בעולם אחר.‬
‫ואז, מתא הכלא שלי…‬
‫ראיתי את אותה המפלצת,‬
‫הופכת לערפל מגואל בדם תחת כישופו של באלור.‬
‫ברחתי ונשבעתי להרוס את השער.‬
‫אז באלור עומד מאחורי כל זה?‬
‫אה, אתה לא יודע.‬
‫מרווין שיספה את גרונה של אחותך בעצמה.‬
‫אני דובר אמת.‬
‫כמה גדולה המפלצת הזאת?‬ ‫-כאורכה של ספינה מראש ועד זנב.‬
‫אבל יש בעיה גדולה יותר.‬
‫אבני הפולחן גורמות לקרעים בין העולמות.‬
‫אנרגיות מוזרות דולפות אל תוך עולמנו.‬
‫לכן זקארה מתקשה אפילו לרפא.‬
‫נותרו לנו ימים ספורים‬ ‫עד שעולמנו ייקרע לגזרים.‬
‫קץ העולם מתרגש עלינו, אלא אם כן…‬
‫עלינו להשמיד את אבן הפולחן הראשית‬ ‫בזינ'טריאה. ארד גיית'.‬
‫תן לנו להצטרף אליך.‬
‫אתם רוצים להרוג את הקיסרית?‬ ‫לנקום את מות משפחותיכם?‬
‫לעולם לא תגיעו לזינ'טריאה‬ ‫לפני שהעולם ייקרע לגזרים.‬
‫אנחנו מתכננים להשתמש באבן פולחן‬ ‫כדי ליצור שער בכוח‬
‫ולקפוץ היישר לתוך חצר הארמון.‬ ‫ככה הגעתי לכאן.‬
‫באמצעות אבן פולחן במרחק חצי יום מערבה.‬ ‫נוכל להיות בארמון הערב.‬
‫באלור בטח מגן עליה.‬
‫לא. באלור לא יודע שאפשר לנוע‬ ‫באמצעות אבני הפולחן עצמן.‬
‫יש לנו סיכוי טוב יותר ביחד מאשר בנפרד.‬
‫האלים הפגישו בינינו.‬
‫יש לכך משמעות.‬
‫אין לנו ברירה. אין לנו שכירי חרב, אז…‬
‫לכל הרוחות.‬
‫בסדר. אנחנו נגן עליך.‬
‫אתה תשמיד את אבן הפולחן,‬ ‫אנחנו נחסל את מרווין ואת המפלצת שלה.‬
‫וכך ארבעה הפכו לשישה.‬
‫שמעתם ששולחים אותנו לזינ'טריאה?‬ ‫-חשבתי שהם לא מכניסים אלפים לצבא שלהם.‬
‫שמעתי שהם אוכלים שם כמו מלכים.‬
‫מפשוטי העם ועד בני האצולה,‬ ‫כולם שמנמנים נורא.‬
‫זה מספיק רחוק.‬
‫יש בשר ודגים על כל שולחן.‬
‫למה יש שני ירחים?‬
‫לאן לקחת אותנו, מלומד?‬
‫אני לא יודע.‬
‫זה היה אמור לעבוד.‬
‫חשבתי שהארמון יהיה מפואר יותר.‬
‫תחזיר אותנו לעולם שלנו.‬
‫כל כך יפה…‬
‫פאק!‬
‫מה זה, לעזאזל?‬
‫רוצו!‬
‫לא, חכו לי!‬
‫איילה, קדימה!‬
‫"הו, לאן רץ האייל הצעיר?‬
‫"מעבר להרים ולעמקים‬
‫"תחת שמש חורף‬
‫"הו, לאן הולך השועל הצעיר?‬
‫"מעבר לשדות ונהרות‬
‫"דרך השלג הצונח‬
‫"אני כאן, אני כאן‬
‫"מחכה לאהובי‬
‫"ליד הכוכבים והירח‬
‫"יונה כסופה שרה לה‬
‫"הלאה מכאן, ציידים, עם הקשת והחרב‬
‫"פן יער ברוקילון יעטוף אתכם בחיבוקו המתוק‬
‫"הלאה מכאן, ציידים, עם הקשת והחרב‬
‫"פן היא תיקח אתכם‬
‫"למקום הנשכח"‬
‫תרגום כתוביות: תמר פימה‬