EN NETFLIX-SERIE
Kom igjen!
Fort deg!
Ikke vent på meg!
Hva er det der?
Død. Takk og lov.
Si at dette er vår verden.
Der borte.
Xin'trea.
Vi er litt nærmere.
Energien det gir fra seg,
det var det du følte i den andre verdenen.
Det lekker inn i vår verden.
La oss komme i gang.
En dverg.
Det er foringstid, for svarte!
-Å, guddomsopp. -Jeg er ikke rusa, din alvedritt.
Der!
Balors beist.
Vi er ferdige.
Bli med meg hvis dere vil leve.
Jeg hadde tenkt til å se på at dere ble spist,
men Gwen sa at dere er spesielle.
Gwen?
Gwen.
Og hun hadde rett.
Jeg har normalt ikke sansen for alver, men det er en ære å mate dere.
Dere drepte hundre soldater i Daédwóde
etter at imperiets kuktryner brant ned en dvergbank.
Noe i den duren.
Heftige greier.
Og selveste Lerken.
Jeg trodde du var kortere. Det er ikke din feil.
Bragdene dine er mer kjent enn sangene dine.
Det sies at du drepte 80 imperiesoldater med kun hender og tenner i Inis Dubh.
Du drepte flere.
Jeg visste det!
Sitt ned!
Vær så god.
Takk for dette.
Vi har ikke spist varm mat på lenge.
Et delt måltid er et godt krydret måltid, som far sa.
Du har et hyggelig sted, Meldof.
Så…
…er det sant?
Er planen å drepe keiserinnen?
-Det er ikke bare en plan. -Det har rablet for dere.
Jeg elsker det! Må kaosgudene støtte dere i evig tid.
Men Xin'trea er en hard nøtt å knekke,
det ser ikke ut til at dere har noen hær med dere.
Det spiller ingen rolle.
Han er fra Hundeklanen og vet om en hemmelig inngang.
Hvis dere vil drepe keiserinnen, må dere drepe monsteret.
Det kan gjøre folk til en blodig tåke.
Det utslettet byen Gylfen.
Vi vet ærlig talt ikke hvordan.
Vi rømte fra en mindre versjon tidligere.
Vi kan fore det med en forgiftet sau.
Fy vøle.
-Det kan fungere. -Hva om vi skaper vårt eget beist?
Hvordan?
Med hjertet fra skapningen ved porten
og en veldig spesiell magi,
kan jeg bli ett med det.
Jeg husker ikke at jeg hadde sopp i maten.
-Hva mener du med "bli ett med det"? -Akkurat det.
Jeg blir ett med dets biologiske essens for å få dets styrke og kraft.
Forhåpentligvis er det nok til å drepe beistet.
Men jeg må ha hjelp.
Ikke nå igjen!
Ikke nå igjen.
Jeg trodde du kom tilbake for å gjøre ting godt igjen.
Jeg vet at jeg ikke har vært her siden mor gikk bort.
Vi skulle ikke latt deg bli.
Jeg har ikke fortalt noen om det som skjedde.
-Jeg tenkte at hvis jeg la det… -Du kan ikke det. Jeg har prøvd.
-Det vi gjorde… -Vi prøvde å redde henne.
-Nei, hun døde, Syndril. -Vi vekket henne til live.
Hva enn det var vi vekket til live,
var det ikke henne.
Hun døde, vi burde ha latt det være.
Jeg vet…
Jeg har ingen rett til å be om din hjelp.
Men det beistet, alt som er galt, det er på grunn av meg.
-Uten din hjelp går verden under. -Da burde jeg kanskje la det skje.
Jeg er så nær, Solryth.
Jeg må bare holde meg i live.
Din sammenslåing av alv og beist, hvis det går, kan det ikke være deg.
Det må være en kriger. Ikke en magiker.
En av oss.
Du må ødelegge monolitten etter at beistet er drept.
Hvis du overlever ritualet,
vil den du er gå tapt, fullstendig.
Hver eneste nerve, alle sener blir brutalt endret.
Forvandlingen tar lang tid og er ufattelig smertefull.
Ithlinne sa: "To adskilte skal bli som én."
Igjen?
Jeg gjør det. Dette er min skjebne.
-Drit i skjebnen. -Dere har tid til å bestemme dere.
Forberedelsene vil ta hele natten.
Det er feainnewedd i hulen, men dere må gå ut for å plukke
alrune, tyrihjelm og likbrennesle.
-Vi må hente hjertet til beistet. -Jeg henter urtene.
Ikke la henne gjøre dette.
Jenta gjør det hun vil.
Tro meg.
Det kan ikke være deg.
Det må det.
-Fordi et barn bablet noe profetivås? -Det var vås da beistet ikke fantes.
Det er mer enn bare profetien.
Jeg må gjøre bot.
I Zacharés tåke husket jeg at jeg brant en familie i kongens navn.
-Jeg har gjort verre ting. -Vi har alle gjort usigelige ting.
Jeg trodde at musikken kunne gjøre det godt igjen.
Det er ikke nok, jeg må ofre meg selv.
Nei.
Du sprer så mye håp i verden.
Jeg har sett det.
Jeg sprer bare…
Jeg sprer bare død.
Du må leve, Éile.
Det går bra.
Alle sangene mine er sunget.
Hvem skal drikke eliksiren?
Jeg skal gjøre det.
Dere vet vel at jeg skal dø i morgen?
Så hvor er vaken min, nitriste horunger?!
En vake!
Ja! Fytti…
Hvor fikk du alt dette fra?
Jeg bor midt i tjukkeste skauen,
men det betyr ikke at jeg ikke er sivilisert.
Sopp?
Drikk med meg.
Dere finner på regler.
Hadde jeg visst at hravel slår vaina…
Du sa du kunne spille!
Jeg deler ut.
Vi burde la ham jukse. Jeg syns synd på ham.
Han taper allikevel.
Om du falt i en bøtte med pupper, hadde du fått fatt i en kuk.
-Du drikker ikke. -En av oss må være skarp.
Selv om Syndrils magi virker, må vi fortsatt inn i palasset.
Fortell om den hemmelige inngangen.
Det er ingen hemmelig inngang.
Hvis den fantes, hadde jeg funnet den og stengt den selv.
Så vi må kjempe oss inn i Xin'trea uten leiesverd?
Vi får improvisere.
Hver gang jeg tror jeg har utstått den siste tosken, dukker en ny opp.
Godt gjort, mester Avallac'h. Kan du åpne en port?
Jeg tror det.
Alt fungerer i teorien, men jeg vet ikke før jeg prøver det selv. Hvis jeg…
Tyv!
Trodde du at du kunne stjele fra meg?
La ham være!
Vent på tur, keiserinne. Jeg tar meg av deg snart.
Si meg, er det ungdommelig arroganse eller bare ren dumhet?
Skal det være raskt eller interessant?
Interessant, da.
Har du noen gang sett en vrengt tåpe?
Vil du reise til andre verdener?
Først må du lære å fly.
Balor!
Gjør det, og hun dør.
La være.
Beklager.
Påkall vår beste medisiner. Vi kan ikke miste ham.
Du har blitt lurt.
Så…
Hvorfor har hammeren et navn?
Gwen.
Hun var den vakreste dvergen noen har sett.
Hun hadde svære jur.
Et fint silkeskjegg også.
Jeg var sjalu på det.
Jeg er like dårlig på å gro skjegg som en konge er til å tørke seg bak.
Uansett,
jeg var vanvittig forelsket i henne.
De lykkeligste dagene i mitt liv.
Hva skjedde?
Det vanlige.
Alvesoldater plyndret leiren vår mens jeg var på jakt.
Jeg fant Gwen naken,
utvommet som et villsvin av de xin'treanske bastardene.
Beklager.
Du er en dårlig alv.
Sier unnskyld til en dverg. Det er ei likt en alv.
Uansett…
…jeg dro opp i Korethfjellene og hakket fritt litt malm,
jeg smeltet den sammen med Gwens aske.
Og så dro jeg og Gwen på jakt.
Det siste de så
var Gwens navn som krevde rettferd.
Jeg skal akte meg for henne.
-Du og magikerdama… -Ja?
-Hvordan ble dere et par? -Det er en lang historie.
Det er de som er gode.
En dag faller du inn i en magikers tåke,
og hun ser alt du har gjort…
…alt det onde du har brakt inn i verden.
Og mystisk nok ser hun…
…godhet i deg.
Hun begynner å helbrede sjelen din med en mildhet du ikke fortjener.
Det var en god historie.
Han ser at morgenlyset
Skinner på hennes ravnsorte hår
Kurvene på leppene hennes
Gir løfter om et liv de skal dele
To elskere flettet sammen
I lyset av en vintermorgen
Mens krigens ruiner
Feies gjennom dalen
Så bli hos meg, min elsker
Hjertet mitt er fylt av uro
Bli hos meg, min elsker
Grensene står i brann
Krigen lengter etter
Å ta deg vekk fra meg
Og å begrave deg dypt
I leiren under oss
Så kom til meg, min elsker
Hjertet mitt brenner fortsatt
Kom til meg, min elsker
Din ufødte lengter
Sjelen min lengter etter
Å føle elvens strømninger
Etter å være med deg igjen
I den neste evige verden
Kom til meg, min elsker…
Herregud, vær så snill.
Hjertet mitt snur…
Stopp, du slakter den.
Føle den kalde elvens strømninger
Etter å være med deg igjen
Høres jeg sånn ut?
Takk.
Du har en sann gave.
Har du tenkt på hva du vil gjøre hvis du overlever alt dette?
Jeg vet ikke.
Jeg har ingen gaver.
Bortsett fra å drepe og…
…å drite meg ut hele tiden.
Hvem vet?
Var vi født under andre stjerner,
hadde jeg blitt oppdratt som et vanlig barn og ikke vært…
…sånn som dette.
Du hadde vært grisegjeter.
Og gift med Merwyn.
Tjue drittunger rundt deg.
Nei.
Det jeg hadde med Merwyn…
…var ikke ekte.
Under noen stjerne.
Skulle ønske vi ble født under samme stjerne.
Ja.
Ikke glem meg.
Nei.
-Nei! -Han er vanvittig sterk.
Dere må stoppe dette. Det skulle være meg!
Han har tatt den første eliksiren. Hvis vi stopper nå, dør han.
-Bind ham! -Fjall!
Jeg er her.
Det er meg! Jeg er her.
Fordømt.
-Dette må kunne reverseres. -Vi kan ikke det, jeg…
Vær så snill!
Vi må fortsette.
Hold ham i ro.
Svelg!
Mens Gressprøven begynte å bryte ned Fjalls kropp,
var den unge keiserinnen i ferd med å realisere sin ambisjon
om å ta kontroll over nøkkelen til andre verdener.
Høykommandør.
Mester Avallac'h. Er du klar?
Naturligvis.
Et øyeblikk?
Dette er tåpelig.
Vi trenger Balor.
Uten portene, ingen nye verdener. Uten nye verdener, ingen mat.
-Da blir det opprør. -Vi ble akkurat kvitt ham.
Han motstår oss nå, men jeg skal overbevise ham.
Nei, han tar straffen sin.
Han dør heller enn å tape ansikt. Jeg tar meg av det.
Gjør klar speidergruppen.
Jeg skal være klar.
Hvor mye lenger?
Foreløpig har vi bare forberedt ham.
Var ikke dette prosedyren?
Du bør gå.
Dette kan gå veldig galt.
Jeg vet hvordan det er å se noen bli til et monster.
Gjør det dere må gjøre.
Jeg går ingen steder.
Åpne munnen hans.
Han er klar.
Fjall.
Vi må begynne nå, ellers dør han.
Gjør det.
Mor av leire, hør min bønn. Gi av din kraft.
Mor av havet, gi av din kraft.
Mor av stjernene, gi av din kraft.
Mor av de usette, gi av din kraft.
Mor av havet, gi av din kraft.
Mor av stjernene, gi av din kraft.
Mor av leire, hør min bønn. Gi av din kraft.
Mor av havet, gi av din kraft.
Mor av stjernene, gi av din kraft.
Han er…
…død.
Jeg er så lei for det.
Det er tortur.
Dere er ikke skapt for å tåle så mye smerte.
Alver tåler mer enn dverger, det er fakta.
Fakta.
Alvefakta.
Alver har gitt oss juling i generasjoner.
Lidelse og smerte du aldri vil forstå.
Ja, men det var lenge siden. Det var ikke…
Det var ikke deg?
Deres verden er bygget på våre bein.
Hvorfor kaller jeg monolittene "kuktårn"?
Fordi våre eldre begravde dem for å gi oss fruktbarhet og velstand.
De er hellige.
Og igjen, alvene besudler dem.
Ikke rart det er hungersnød.
Jeg nekter ikke for det.
Tror du at dere kan drepe keiserinnen?
Ja, det er planen.
Jeg blir med dere.
Hvorfor vil du hjelpe en gjeng alver?
Mellom deg og meg og himmelen over…
…fordi jeg er tom.
Jeg har drept de siste som besudlet Gwen.
Jeg har ingenting igjen.
Et siste oppdrag som tar meg til henne.
Få en praktfull avslutning på alt.
Vi vil gjerne ha deg med.
Gwen også.
Vi trenger en god kokk.
Hvor er Scían?
Holdt!
Hva er ditt ærend i Xin'trea?
Jeg har informasjon til keiserinnen.
Fremover!
Merkene dine.
Åndestammen? Jeg har sett tegninger i Tolomast den yngres verker, jeg trodde…
Jeg er den siste av oss, takket være faren din.
Hadde det vært andre tider, hadde jeg drept deg.
Vent.
Hadde det vært andre tider, hadde du forsøkt.
Hva har du å fortelle?
Jeg vet hvor Fjall Stoneheart er.
-Lever han? -Sist jeg så ham, ja.
Jeg reiste sørover med ham og ravnejenta.
Jeg var hennes sverdmor. Hun stoler på meg.
-Og du vil forråde henne? -Du forrådte familien din.
For Fjall, 50 000 oirer på forhånd, og 20 000 for Lerken.
-Hun er ikke verdt så mye. -Hun er folkets stemme.
Dessuten har hun stjålet hjertet hans.
-Greit. -Jeg er ikke ferdig.
I bytte mot Fjall
skal du gi tilbake min stammes hellige sverd,
Sjeleplyndreren.
Jeg må også ha med meg 50 soldater som skal hjelpe meg med å føre ham hit.
Jeg tviler på at han vil se deg igjen, på dine vilkår.
-Arranger det. -Keiserinne.
Fjall.
Fjall, det er meg.
Jeg kan lukte blodet ditt.
Jeg vil ødelegge alt.
Det går bra.
Hei. De andre er utenfor. Vi er alene her.
Unnskyld.
Hva pokker tenkte du på?
Jeg trodde du var død.
Det var grusomt.
Jeg vil dø for deg.
Det har du gjort.
Vi ofret de barna for ingenting.
Hvorfor fungerte det ikke?
Hva mer trenger hun?
Sanne offer kommer innenfra.
Nå forstår jeg hva hun mente.
Det er for sent.
Vi må snakke sammen.
Dette er unødvendig.
Jeg bygde denne dimeritiumcellen for å fengsle gjenstridige magikere.
For å undertrykke magien.
Få dem til å føle seg nakne og maktesløse.
Og nå sitter jeg her.
Naken uten min kraft.
På en uregjerlig keiserinnes nåde.
Men du kan være fri.
Tjen keiserinnen din.
Den lille skyggen kunne ikke åpne porten.
Nei.
La meg snakke i klartekst.
Hvis du samarbeider under min ledelse,
benåder jeg deg og gir deg tittelen din tilbake, rådets vismann.
Jeg hjalp deg en gang.
Se hvor det førte meg.
Vi begynte som fiender.
Men se på hva vi har oppnådd sammen.
Alvene er samlet under ett flagg og er klare til å erobre verden.
Takket være min visjon.
Ja, jeg er takknemlig for det.
Vi er sta som en vær begge to.
Men hvorfor står vi så langt fra hverandre?
-Det handler om respekt. -Respekt?
Du ser på meg som en prinsesse som skal holdes i bånd
frem til du kan selge meg, bruke meg eller bli kvitt meg.
Du ser meg som en lavættet med for høye ambisjoner.
Det er slik du ser deg selv.
Jeg ser deg som et enestående geni,
en som kan utrette mye utover de begrensningene far ga deg.
Jeg ber deg se meg på samme måte.
La oss stoppe denne kranglingen og forme alvenes fremtid sammen.
Det må være noe bedre enn dette.
Det er det.
Sammen, da.
Men du må løslate Fenrik. Jeg trenger henne som lærling.
Naturligvis.
Du kan ikke stole på den kjerringa.
Hun takker deg fra dypet av sitt hjerte.
Vakt!
Slipp dem fri.
Jeg har lett i hele skogen. Min beste hoppe er borte.
-Tenk at hun tok den. -Hvem?
Scían.
Det gir ikke mening. Hvorfor dra nå?
Uten et ord?
Kanskje hun bare var praktisk i forkant av et selvmordsoppdrag.
Den hemmelige inngangen finnes ikke.
Dere skulle sett henne da Fjall sa sannheten.
-Hun var… -Hun er tilbake.
Jeg speidet.
Alt er klart.
Det går en jegersti inn i Xin'trea som gir oss dekke.
Smart.
Du ser uendret ut.
Fungerte det ikke?
Det gjorde det.
Men ikke på meg.
Den Fjall som kom ut av hulen var ikke den samme som hadde gått inn.
Energien i luften omkring ham var ulik alt de hadde følt tidligere.
Eller sett.
Ikke ille.
La oss sette i gang.
Ingen tid å miste.
Skynd deg, Meldof.
La henne tisse i fred, ingenting er verre enn hastverk.
Det er ikke langt igjen.
Jegerstien til Xin'trea er rett over den neste åsen.
-Hva pokker? -En blindvei.
Hvor i hule heiteste kom de fra?
Hva gjør hun?
Nei.
Vel, pokker.
Formasjon!
Ikke slipp dem bak oss.
Hold posisjoner!
Stopp! Klargjør sverdene.
Scían, hva gjør du?
Det var ren kunst.
Se på dem. Som små, blodige pinnsvin.
Tvil aldri på planen min igjen, Uthrok.
-Kjenner du ham? -Er de på vår side?
Vant vi nettopp?
Ikke helt.
Beklager, Gwen.
Hun blir litt sjalu.
Éile fra Ravneklanen, møt Uthrok Én Balle.
Det er et kallenavn.
De er enorme, som to granatepler. Bare spør henne.
Hei.
Ikke se sånn på meg.
Hvert sverd på kontinentet jakter på deg for belønningen.
Jeg gjorde det til en styrke,
nå har vi en måte å komme oss inn i byen på
samt leiesverd.
Nå hadde de sju sverdstøtte med seg,
de hadde en mulighet
hvis de kunne få Fjall inn, før beistet i ham tok fullstendig over.
Når vi kommer inn i byen, åpner vi kornlagrene.
La folket gjøre opprør, det tiltrekker seg soldater.
Jeg og Fjall går inn i tronerommet så han kan drepe beistet.
Zacharé og jeg ødelegger monolitten.
Merwyn er min.
Her er vi igjen, Gwen.
Vi ses snart, kjære.
Hvis jeg faller først, kan du be henne om å hevne alvevennen din?
Det gjør hun med glede.
Dette kommer ikke til å fungere.
De lukter lunta.
Hold ut.
Kjemp imot.
Jeg prøver.
Lytt.
Bær stemmen min med deg.
Ikke gi slipp,
ikke før du stirrer beistet rett inn i øynene.
Greit.
La oss ta rotta på et imperium.
Han ser at morgenlyset
Skinner på hennes ravnsorte hår
Kurvene på leppene hennes
Gir løfter om et liv de skal dele
To elskere flettet sammen
I lyset av en vintermorgen
Mens krigens ruiner
Farer gjennom dalen
Så bli hos meg, min elsker
Hjertet mitt er fylt av uro
Bli hos meg, min elsker
Grensene står i brann
Og krigen lengter etter
Å ta deg vekk fra meg
Begrave deg dypt i leiren der under
Så hun venter ved en elv
På hennes elskers ånd
Hun bærer hans arv
Snart blir hun mor
Mens ekkoene til de falne
Kan høres gjennom morgentåken
De leter etter veien hjem
Til deres elskedes kyss
Så kom til meg, min elsker
Din ufødte lengter
Kom til meg, min elsker
Hjertet mitt brenner fortsatt
Sjelen min lengter etter
Å føle elvens strømninger
Å atter igjen være sammen
I den neste evige verden
Å atter igjen være sammen
I den neste evige verden
Tekst: Anya Bratberg