‎UN SERIAL NETFLIX
‎Haide!
‎Mișcă-te!
‎Așteptați-mă!
‎Ce creatură e asta?
‎E moartă. Ducă-se naibii!
‎Spuneți-mi că asta e lumea noastră!
‎Priviți!
‎E Xin'trea.
‎Măcar ne-am apropiat.
‎Energia pe care o emite e ‎cea din lumea creaturilor lui Balor.
‎Și care se scurge în lumea noastră.
‎Să-i dăm drumul!
‎O piticană.
‎E ora mesei, ce mama naibii!
‎A luat ciuperci.
‎Nu sunt drogată, clănțăule!
‎Priviți!
‎Bestia lui Balor.
‎- Suntem terminați. ‎- Veniți, dacă țineți la viață!
‎Aveam de gând să privesc cum vă mănâncă,
‎dar Gwen a zis că sunteți speciali.
‎Gwen?
‎Gwen.
‎Și a avut dreptate.
‎Nu prea mă dau în vânt după elfi, ‎dar sunt onorată să vă hrănesc.
‎Ați ucis o sută de soldați în Daédwóde,
‎după ce mizerabilii ăia ‎au dat foc băncii piticanilor.
‎Ceva de genul ăsta.
‎Remarcabil!
‎Și Ciocârlia în persoană…
‎Te credeam mai scundă, dar nu e vina ta.
‎Isprăvile te recomandă ‎mai mult decât cântecele.
‎Se spune c-ai ucis cu mâinile și dinții ‎80 de asasini trimiși ca să te ucidă.
‎Ai ucis mai mulți.
‎Știam eu!
‎Așezați-vă!
‎Vă rog.
‎Mulțumim.
‎Ne era dor de o masă caldă.
‎Tata spunea: „Mâncarea e mai bună, ‎dacă o împarți.”
‎Nu-i rău aici, Meldof.
‎Deci…
‎e adevărat?
‎Uneltiți moartea împărătesei?
‎E treabă sigură.
‎E nebunie curată!
‎Îmi place! Fie ca zeii haosului ‎să fie de partea voastră!
‎Dar e greu de intrat în Xin'trea
‎și nu pare că vă puteți pune cu armata.
‎Nu contează asta.
‎El aparține Clanului Câinelui. ‎Știe o intrare secretă.
‎Ca s-ajungi la împărăteasă, ‎trebuie să-i ucizi monstrul.
‎Știi că te transformă ‎într-o ceață sângerie, nu?
‎A nimicit Gylfenul dintr-un foc.
‎Sincer, nu știm cum să-l ucidem.
‎Abia am scăpat ‎de un monstru de zece ori mai mic.
‎Să-i dăm să mănânce o oaie otrăvită!
‎Pe toți dracii…
‎Poate merge.
‎Și dacă ne creăm propria fiară ‎care să-l omoare?
‎- Cum? ‎- Cu inima creaturii de la portal.
‎Și cu magie specifică,
‎mă pot contopi cu ea.
‎Nu-mi amintesc să fi pus ceva în tocană.
‎- Cum adică „să te contopești”? ‎- Exact așa.
‎Contopesc esența biologică a bestiei ‎cu a mea pentru a-i căpăta puterea.
‎Sper ca asta să ucidă bestia lui Balor.
‎Dar nu pot s-o fac singur.
‎Nu din nou!
‎Nu din nou…
‎Am crezut că te-ai întors ‎ca să îndrepți lucrurile.
‎Știu…
‎- N-am mai venit de la moartea mamei… ‎- Nu trebuia să te primim.
‎N-am spus nimănui despre ce s-a întâmplat.
‎M-am gândit că, dacă încerc să uit…
‎Dar nu poți. Am încercat și eu.
‎După ce i-am făcut…
‎- Încercam s-o salvăm. ‎- Nu, a murit, Syndril.
‎Și am readus-o la viață.
‎Creatura pe care am readus-o la viață
‎nu era ea.
‎A murit și trebuia să lăsăm lucrurile așa.
‎Știu…
‎că n-am dreptul să-ți cer ajutorul,
‎dar bestia aia…
‎Eu sunt vinovat de tot răul.
‎Fără tine, lumea se sfârșește.
‎Poate că e mai bine așa.
‎Sunt atât de aproape, Solryth!
‎Trebuie doar să rămân în viață.
‎Contopirea dintre elf și bestie… ‎Tu ai puterea asta. Nu te poți contopi tu.
‎Trebuie s-o facă un războinic, ‎nu un magician.
‎Unul dintre noi.
‎Păstrăm planul. Distrugi monolitul, ‎după ce ucidem bestia.
‎Chiar dacă supraviețuiești,
‎îți pierzi identitatea… complet.
‎Toți nervii și toate tendoanele ‎îți vor fi afectate nemilos.
‎Transformarea va dura mult ‎și va fi incredibil de dureroasă.
‎Ithlinna a spus: ‎„Două entități se vor uni.”
‎Iar cu asta…
‎O fac eu. Acesta e destinul meu.
‎La naiba cu destinul!
‎Veți avea timp pentru a vă decide.
‎Pregătirea va dura toată noaptea.
‎Am flori de feainnewedd în peșteră,
‎dar vreau să găsiți rădăcină de mătrăgună, ‎omag și urzica mortului.
‎Și avem nevoie ‎de inima bestiei de la monolit.
‎- Mă duc după ierburi. ‎- N-o lăsa să facă asta!
‎Ea face numai ce vrea.
‎Crede-mă.
‎Nu vei face tu asta.
‎Așa trebuie.
‎Fiindcă un copil a prorocit niște prostii?
‎Erau prostii când nu existau bestiile.
‎E mai mult decât o profeție.
‎Trebuie să mă căiesc, Fjall.
‎În ceața lui Zacaré, mi-am amintit
‎c-am incendiat o familie ‎în numele regelui.
‎- Și ăsta n-a fost cel mai grav lucru. ‎- Cu toții am făcut lucruri cumplite.
‎Am crezut că mă pot căi prin muzică.
‎Dar nu e suficient.
‎- Singura șansă e să mă sacrific. ‎- Nu.
‎Aduci atâta speranță în lumea asta!
‎Am văzut asta.
‎Eu nu aduc decât…
‎N-aduc decât moarte.
‎Trebuie să trăiești, Éile.
‎E în regulă.
‎Fjall, mi-am trăit viața.
‎Cine va bea elixirul?
‎Eu îl voi bea.
‎Știți că e posibil să mor mâine, nu?
‎Și nu-mi țineți un priveghi, ticăloșilor?
‎Priveghi!
‎Da! Ce naiba!
‎De unde ai toate astea?
‎Doar pentru că locuiesc în pădure,
‎nu înseamnă că trebuie să renunț ‎la mofturile civilizației.
‎O ciupercă?
‎Bea cu mine!
‎Voi reinventați jocul.
‎Dac-aș fi știut că pot să fac asta…
‎Ai zis că știi să joci!
‎- Eu împart cărțile. ‎- Să-l lăsăm să trișeze!
‎- Îmi pare rău pentru el. ‎- Tot pierde.
‎Dac-ai cădea într-o găleată cu țâțe, ‎ai ieși cu o măciucă.
‎Văd că nu bei.
‎Unul dintre noi trebuie să fie lucid.
‎Chiar dacă magia lui Syndril funcționează, ‎tot trebuie să intrăm în palat.
‎Spune-mi despre intrarea secretă.
‎Nu există o intrare secretă.
‎Și dacă era una,
‎o găseam și o blocam eu.
‎Deci vom fi nevoiți să intrăm în Xin'trea
‎fără mercenari?
‎Vom improviza.
‎De câte ori cred c-am scăpat de proști,
‎îmi mai apare câte unul.
‎Bravo, maestre Avallac'h! ‎Poți deschide un portal?
‎Așa cred.
‎Teoretic, funcționează, dar nu știu sigur ‎până nu încerc. Dacă aș putea…
‎Hoțule!
‎Ai crezut că poți fura de la mine?
‎Lasă-l!
‎Așteaptă-ți rândul, împărăteasă! ‎Mă ocup și de tine.
‎Spune-mi, băiete,
‎e aroganță tinerească sau prostie pură?
‎Să fie o moarte rapidă sau lentă?
‎Lentă să fie!
‎Ai văzut cum arată măruntaiele unui prost?
‎Vrei să călătorești în alte lumi, maestre?
‎Mai întâi, învață să zbori!
‎Balor!
‎Dacă faci asta, ea moare.
‎Nu.
‎Îmi pare rău.
‎Mergeți!
‎Chemați-l pe cel mai bun medic! ‎Nu-l putem pierde.
‎Ai fost păcălit.
‎Deci…
‎de ce are ciocanul tău nume?
‎Gwen.
‎A fost cea mai frumoasă piticană.
‎Ditamai țâțele!
‎Și o barbă fină ca mătasea.
‎Eram invidioasă.
‎Părul din barba mea e leneș ‎ca regele care nu-și șterge nici fundul.
‎În fine…
‎am fost foarte îndrăgostită de ea.
‎Cele mai fericite zile din viața mea!
‎Ce s-a întâmplat?
‎Ca de obicei.
‎Soldații elfi ne-au atacat tabăra, ‎când eu eram la vânătoare.
‎Am găsit-o pe Gwen goală,
‎spintecată ca un mistreț ‎de nemernicii ăia din Xin'trea.
‎Îmi pare rău.
‎Ești un elf groaznic.
‎Ai milă față de o piticană. ‎Nu vă stă în fire.
‎În fine…
‎M-am dus în munții Koreth, ‎am extras minereuri și le-am topit
‎împreună cu cenușa iubitei mele Gwen.
‎Apoi, eu și Gwen am plecat la vânătoare.
‎Ultimul lucru pe care l-au văzut a fost ‎numele lui Gwen, cerându-și dreptatea.
‎Adu-mi aminte să n-o supăr.
‎- Tu și magiciana… ‎- Da?
‎Cum v-ați cuplat?
‎E o poveste lungă.
‎Singurele care merită să fie spuse.
‎Ei bine, într-o zi, te pierzi ‎în negura unei magiciene…
‎și ea vede tot ce ai făcut…
‎tot răul pe care l-ai brăzdat în lume.
‎Și, nu știu cum, vede…
‎ceva bun în tine.
‎Și începe să-ți vindece sufletul ‎cu o blândețe pe care nu o meriți.
‎A fost o poveste grozavă.
‎El privește lumina dimineții
‎Cum cade pe părul ei negru
‎Și pe liniile buzelor ei
‎Îi promite o viață împreună
‎Doi îndrăgostiți îmbrățișați
‎În lumina unei dimineți de iarnă
‎În timp ce ruinele războiului
‎Mătură valea în calea lor
‎Rămâi cu mine, iubitule
‎Inima mi-e plină de griji
‎Rămâi cu mine, iubitule
‎Hotarele sunt în flăcări
‎Și războiul tânjește
‎Să mi te răpească
‎Și să te îngroape adânc în pământ
‎Vino la mine, iubitule
‎Inima mea încă arde
‎Vino la mine, iubitule
‎Fătul tău tânjește
‎Și sufletul meu tânjește
‎Să simt învolburarea râului
‎Și să te însoțesc încă o dată
‎În lumea cealaltă pentru eternitate
‎Vino la mine, iubito…
‎Pe toți zeii! Te rog…
‎Inima mea se întoarce…
‎Încetează! Îl stâlcești.
‎Să simt râul rece învolburat
‎Și să te însoțesc încă o dată…
‎Așa cânt eu?
‎Mersi.
‎Ai un adevărat talent.
‎Te-ai gândit la ce vei face,
‎dacă vei supraviețui?
‎Nu știu.
‎Eu nu am talente.
‎Știu să omor…
‎și să mă fac de rușine mereu.
‎Cine știe?
‎Dacă ne-am fi născut sub stele diferite, ‎eu aș fi fost normală și n-aș fi fost…
‎așa cum sunt…
‎Și, dacă tu ai fi fost porcar
‎și Merwyn ți-ar fi fost soție,
‎cu douăzeci de plozi în jurul vostru…
‎Nu.
‎Relația mea cu Merwyn…
‎n-a fost reală…
‎oricum aș privi-o.
‎Aș vrea să ne fi născut noi ‎sub aceeași stea.
‎Da.
‎Nu mă uita!
‎Nu.
‎Nu!
‎E foarte puternic.
‎Oprește totul!
‎Trebuia să fiu eu!
‎A băut primul elixir. ‎Dacă ne oprim acum, moare.
‎- Legați-l! ‎- Fjall!
‎Sunt aici.
‎Sunt eu! Sunt aici.
‎La naiba!
‎- Sigur se poate inversa asta. ‎- Nu se poate.
‎Te rog!
‎Trebuie să continuăm.
‎Ține-l nemișcat!
‎Înghite!
‎Pe măsură ce Proba Ierburilor ‎își făcea efectul brutal asupra lui Fjall,
‎tânăra împărăteasă urma ‎să-și împlinească marea ambiție,
‎preluând controlul asupra altor lumi.
‎Înalt comandante.
‎Maestre Avallac'h, ești pregătit?
‎Desigur.
‎O clipă.
‎E o prostie ce facem.
‎Avem nevoie de Balor. ‎Fără portaluri, nu cucerim lumi noi.
‎Fără lumi noi, n-avem ce mânca.
‎- Se va porni o rebeliune. ‎- Tocmai am scăpat de el.
‎Se va împotrivi acum,
‎dar îl voi convinge.
‎Nu, preferă să fie pedepsit. ‎Alege moartea, în locul compromisului.
‎Mă ocup eu.
‎Pregătește-i pe cercetași!
‎Vor fi pregătiți.
‎Cât mai durează?
‎Până acum, l-am pregătit pentru procedură.
‎Nu e asta procedura?
‎Ar trebui să pleci. ‎Poate să iasă foarte urât.
‎Știu cum e să vezi pe cineva ‎transformându-se în monstru.
‎Fă ce știi!
‎Nu plec nicăieri.
‎Deschide-i gura!
‎E pregătit.
‎Fjall.
‎Dacă nu începem acum, nu rezistă.
‎Fă-o!
‎Mamă a pământului, ascultă-mi ruga! ‎Dă-mi puterea ta!
‎Mamă a mării, dă-mi puterea ta!
‎Mamă a stelelor, dă-mi puterea ta!
‎Mamă a tuturor celor nevăzute, ‎dă-mi puterea ta!
‎Mamă a mării, dă-mi puterea ta!
‎Mamă a stelelor, dă-mi puterea ta!
‎Mamă a pământului, ascultă-mi ruga! ‎Dă-mi puterea ta!
‎Mamă a mării, dă-mi puterea ta!
‎Mamă a stelelor, dă-mi puterea ta!
‎A…
‎A murit.
‎Îmi pare atât de rău!
‎E tortură.
‎Nu sunteți făcuți pentru atâta durere.
‎Se știe că putem duce mai mult decât voi.
‎Se știe asta?
‎Așa zic elfii?
‎Am fost pedepsiți de voi ‎de generații întregi.
‎Suferință și durere ‎pe care nu le înțelegi.
‎Da, dar…
‎asta a fost cu mult timp în urmă.
‎N-ați fost voi?
‎Lumea voastră e construită ‎pe oasele noastre.
‎Știi de ce monoliții-s ‎„turnuri de măciuci”?
‎Pentru că strămoșii noștri i-au îngropat ‎ca să facă pământul fertil.
‎Sunt sacri.
‎Și, din nou, elfii îi spurcă.
‎Nu e de mirare că foametea e în floare.
‎Să știi că nu voi nega asta.
‎Chiar credeți c-o puteți ucide ‎pe împărăteasă?
‎Da, ăsta e planul.
‎Atunci, vin și eu.
‎De ce ai vrea să ajuți o gașcă de elfi?
‎Între noi fie vorba…
‎mă simt pustiită.
‎L-am vânat și l-am omorât ‎pe ultimul dintre ucigașii lui Gwen.
‎Nu mi-a mai rămas nimic.
‎E un ultim efort ca s-ajung la ea
‎și să-mi dau ultima suflare ‎într-un mod glorios.
‎Te primim cu bucurie.
‎Alături de Gwen.
‎Ne trebuie un bucătar bun.
‎Unde e Scían?
‎Stai pe loc!
‎Ce treabă ai în Xin'trea?
‎Am informații pentru împărăteasa voastră.
‎Înaintează!
‎Semnele tale.
‎Ești din Tribul Fantomă? Am văzut desene ‎în tomurile lui Tolomast cel Tânăr.
‎- Am crezut că ești… ‎- Sunt ultima rămasă, grație tatălui tău.
‎În alte circumstanțe,
‎te-aș fi omorât până acum.
‎Așteptați!
‎În alte circumstanțe,
‎doar ai fi încercat.
‎Ce vrei?
‎Știu unde e Fjall Stoneheart.
‎Trăiește?
‎Era în viață înainte să plec.
‎Am călătorit spre sud ‎cu el și cu fata din clanul Corbului.
‎I-am fost maestru spadasin. ‎Are încredere în mine.
‎Și acum ești dispusă s-o trădezi?
‎Și tu i-ai trădat ‎pe câțiva membri ai familiei tale.
‎Cer 50.000 de galbeni pentru Fjall, ‎în avans, și 20.000 pentru Ciocârlie.
‎- Nu valorează atât de mult. ‎- Ea e vocea poporului.
‎În plus, ea i-a furat inima.
‎- Bine. ‎- N-am terminat.
‎În schimbul lui Fjall,
‎vei înapoia sabia tribului meu,
‎Fură-suflete.
‎Și am nevoie de 50 de soldați ‎ai Imperiului de Aur
‎ca să-l aduc în viață.
‎Mă îndoiesc că va vrea să te revadă,
‎așa cum vrei tu.
‎- Faceți întocmai! ‎- Împărăteasă…
‎Fjall.
‎Fjall, eu sunt.
‎Îți simt mirosul sângelui.
‎Vreau să distrug totul.
‎E în regulă.
‎Ceilalți sunt afară. Suntem doar noi doi.
‎Îmi pare rău.
‎Unde ți-a fost capul?
‎Am crezut că ai murit.
‎N-am suportat asta.
‎Aș muri pentru tine.
‎Deja ai făcut-o.
‎I-am sacrificat pe acei copii degeaba.
‎De ce n-a mers?
‎Ce altceva mai vrea?
‎Adevăratul sacrificiu vine din interior.
‎Acum realizez ce voia să spună.
‎E prea târziu.
‎Trebuie să vorbim.
‎Nu e nevoie de așa ceva.
‎Am construit celula de dimeritium ‎ca să-i țin pe magicienii recalcitranți,
‎ca să le suprim puterile
‎și să se simtă dezgoliți și neputincioși.
‎Și iată-mă aici!
‎Dezgolit, neputincios,
‎din voia unei împărătese recalcitrante.
‎Există o cale ca să te eliberezi.
‎Slujește-o pe împărăteasa ta!
‎Sluga ta n-a putut deschide portalul, nu?
‎Nu.
‎Voi vorbi clar.
‎Dacă ești cooperant sub domnia mea,
‎te absolv de vină și-ți redau titlul ‎de înțelept-șef al Consiliului.
‎Te-am ajutat cândva
‎și uite unde am ajuns!
‎Nu, ne-am contrazis de la început.
‎Dar uite câte am realizat deja împreună!
‎Elfii s-au reunit sub un steag, ‎gata să cucerească alte lumi.
‎- Grație viziunii mele. ‎- Da, și îți sunt recunoscătoare.
‎Suntem încăpățânați ca berbecii.
‎Cu toate astea,
‎de ce vedem lucrurile atât de diferit?
‎- E o chestiune de respect. ‎- Respect?
‎Mă vezi ca pe o prințesă ‎care trebuie ținută în lesă,
‎până e vremea să mă schimbi, ‎să mă folosești sau să mă elimini.
‎Iar tu mă vezi ca pe un sărăntoc ‎care nu-și cunoaște condiția.
‎Așa te vezi tu.
‎Eu te văd ca pe un geniu unic,
‎capabil de mai mult decât ți-a impus tata.
‎Îți cer doar să mă vezi la fel.
‎Hai să încetăm cu certurile ‎și să făurim viitorul elfilor împreună!
‎Sigur există ceva mai bun.
‎Există.
‎Împreună, atunci.
‎Dar trebuie s-o eliberezi pe Fenrik. ‎Am nevoie de ea ca ucenic.
‎Desigur.
‎Nu poți avea încredere în târfa asta.
‎Îți mulțumește din adâncul sufletului.
‎Gardian!
‎Eliberează-i!
‎Am căutat-o în toată pădurea. ‎Mi-a dispărut cea mai bună iapă.
‎- De necrezut! A luat-o! ‎- Cine?
‎Scían.
‎Nu are sens. De ce să plece acum?
‎Fără să ne spună?
‎Poate că a gândit practic ‎în fața unei misiuni sinucigașe.
‎Se pare că nu există ‎o intrare secretă în palat.
‎Când Fjall i-a spus adevărul, ‎trebuia să-i fi văzut fața.
‎S-a întors.
‎Am verificat terenul. E liber.
‎E un drum vânătoresc spre Xin'trea ‎pe care vom fi feriți.
‎Ingenios.
‎Arăți la fel.
‎N-a mers?
‎Ba da.
‎Dar nu pentru mine.
‎Cel care a ieșit din peșteră nu era ‎același Fjall care intrase.
‎Energia din jurul lui era una ‎pe care niciunul dintre ei n-o mai simțise
‎sau n-o mai văzuse.
‎Nu e rău.
‎Să-i dăm drumul!
‎Nu e timp de pierdut.
‎Grăbește-te, Meldof!
‎Las-o să se ușureze în voie! Urăsc graba.
‎Nu mai e mult.
‎Drumul vânătoresc spre Xin'trea e ‎după următoarea creastă.
‎Ce naiba?
‎O fundătură.
‎De unde naiba au apărut?
‎Ce face?
‎Nu.
‎Rahat!
‎În formație!
‎Nu-i lăsați să ne înconjoare!
‎Rămâneți pe poziții!
‎Stop! În gardă!
‎Scían, ce faci?
‎Ce operă de artă!
‎Arată ca niște arici însângerați.
‎Să nu te mai îndoiești ‎de planul meu, Uthrok!
‎Îl cunoști?
‎Sunt de partea noastră?
‎I-am învins?
‎Nu chiar.
‎Scuze, Gwen.
‎Devine puțin geloasă.
‎Éile din Clanul Corbului, ‎ți-l prezint pe Uthrok-Un-Coi.
‎E doar o poreclă.
‎Sunt uriașe,
‎ca două rodii mari și umflate.
‎Hai, întreab-o!
‎Nu te uita așa la mine!
‎Ești cea mai căutată de pe continent, ‎pentru recompensă.
‎Iar eu am folosit asta ‎în favoarea noastră.
‎Și uite așa, putem pătrunde în oraș
‎și-i avem alături și pe mercenari!
‎Acum că cei Șapte aveau sprijinul ‎care le lipsea, aveau o șansă reală,
‎dacă-l puteau băga pe Fjall înăuntru,
‎înainte ca fiara din interiorul lui ‎să preia controlul.
‎După ce intrăm în oraș, ‎spargeți magaziile cu cereale!
‎Va începe revolta ‎și soldații vor fi ocupați.
‎Eu voi intra în sala tronului cu Fjall, ‎ca să ucidă bestia.
‎Eu și Zacaré vom distruge monolitul.
‎Merwyn e a mea.
‎Iată-ne din nou, Gwen!
‎Pe curând, dragă!
‎Dacă mor eu primul, o întrebi ‎dacă-l răzbună pe prietenul tău elf?
‎E încântată.
‎Nu o să meargă.
‎S-au prins.
‎Așteaptă!
‎Abține-te!
‎Încerc.
‎Ascultă-mă!
‎Poartă-mi vocea în gând.
‎Nu te pierde,
‎până nu privești bestia direct în ochi!
‎Bine, atunci.
‎Haideți să distrugem un imperiu!
‎El privește lumina dimineții
‎Cum cade pe părul ei negru
‎Și pe liniile buzelor ei
‎Îi promite o viață împreună
‎Doi îndrăgostiți îmbrățișați
‎În lumina unei dimineți de iarnă
‎În timp ce ruinele războiului
‎Mătură valea în calea lor
‎Rămâi cu mine, iubitule
‎Inima mi-e plină de griji
‎Rămâi cu mine, iubitule
‎Hotarele sunt în flăcări
‎Iar războiul tânjește
‎Să mi te răpească
‎Și să te îngroape adânc în pământ
‎Iar ea o așteaptă lângă rău
‎Pe fantoma iubitului ei
‎Ea îi duce mai departe moștenirea
‎În curând, va fi mamă
‎În timp ce ecourile celor căzuți
‎Încă se aud în ceața dimineții
‎Căutându-și drumul spre casă
‎Spre sărutul celei sortite
‎Vino la mine, iubitule
‎Fătul tău tânjește
‎Vino la mine, iubitule
‎Inima mea încă arde
‎Și sufletul meu tânjește
‎Să simtă învolburarea râului
‎Și să te însoțesc încă o dată
‎Pe lumea cealaltă pentru eternitate
‎Și să te însoțesc încă o dată
‎Pe lumea cealaltă pentru eternitate
‎Subtitrarea: Alexandra Simona Pandelică