‫- סדרה של NETFLIX -‬
‫חלומה של מרווין התגשם.‬
‫ברגע שמשלחת הסיור של ארדין‬ ‫תמצא עולם מתאים, היא תכבוש אותו,‬
‫תתרבת את התושבים‬ ‫אשר יקבלו בברכה את האימפריה שלה‬
‫ותשמיד את אלה אשר יתנגדו לגדולתה.‬
‫הדבר החשוב ביותר הוא לאתר מקורות מזון.‬
‫לא נוכל ליישב עולמות אחרים‬ ‫עד שנרגיע כאן את פשוטי העם.‬
‫תשגיח על באלור כמו על צפע ליד רגליך.‬
‫אני אדאג שפנריק תהיה קרובה לחרבי.‬ ‫הוא לא יסכן אותה.‬
‫תתכבד בבקשה, באלור.‬
‫מלומד ראשי.‬
‫מי ייתן ורוחה של סולרית' תוביל אתכם.‬
‫מי ייתן ותור הזהב החדש יתחיל.‬
‫מהו המקום הזה?‬
‫חפשו מים. סרקו את האופק וחפשו סימני חיים.‬
‫אתה מתכוון להקריב אותם?‬
‫פנריק, את לא דם מדמי.‬
‫אבל בלב את כן.‬
‫את החלק בי‬
‫שאני מעריך יותר מכול.‬
‫מה בשם כל האלים…‬
‫נתתי לך כל שרצית, ובכל זאת בגדת בי.‬
‫אליי!‬
‫לכל אשר זה יוביל אותך,‬ ‫מי ייתן ותישרף לנצח נצחים.‬
‫עכשיו משהשתנית,‬
‫מה תעשה עם תוהו נפלא שכזה?‬
‫אני אקח את מה שתמיד הגיע לי.‬
‫את הכול.‬
‫מאגר תבואה של האימפריה.‬
‫הם גוועים כאן ברעב. זה לא ייקח עוד זמן רב.‬
‫בהצלחה.‬
‫חזרתי עם האסיר של הקיסרית.‬
‫קיסרית, ספר אבני הפולחן.‬
‫סינדריל היה גאון,‬
‫אבל הוא לא הבין את מלוא הפוטנציאל‬ ‫של המשוואות הקסומות שלו.‬
‫בפרט המשוואה הזאת.‬
‫אם אני צודק,‬ ‫היא לא רק מאפשרת נסיעה בין עולמות.‬
‫נוכל לנסוע ממש בזמן.‬
‫השאר אותנו לבד.‬
‫זה לא היה קל. ובכל זאת,‬ ‫אני תמיד מקיימת את הבטחותיי.‬
‫אז אני אקח את מה שחייבים לי ואלך.‬
‫האוויר בזינ'טריאה לא מיטיב עמי.‬
‫ומה עם העפרוני?‬
‫מתה.‬
‫כמובטח.‬
‫יחד עם אחרים שהצטרפו אליה לאורך הדרך.‬
‫את יכולה לקבל אותם בחינם.‬
‫אתם משוחררים.‬
‫להתפצל.‬
‫אבטחו את הכיכר. קדימה. בואו נזוז.‬
‫מלדוף, שניים למעלה.‬
‫אל תיתני להם להגיע לקרן המלחמה!‬ ‫-השמיעו את האזעקה!‬
‫מהר! אל הנשק!‬
‫בוזזת הנשמות.‬
‫מהשלל האהוב ביותר על אבא.‬
‫בכל פעם אחרת הייתי מחזירה לך אותה.‬
‫לא.‬ ‫-אל תזוזי.‬
‫אבל אלה ימים חדשים.‬
‫עתיד מזהיר לפנינו.‬
‫לצערי, לא עבורך.‬
‫את שכירת חרב ובת שבט הרפאים.‬
‫אז ברור לך מדוע לא אוכל לתת לך ללכת.‬
‫את תכבדי את ההסכם שלנו.‬
‫לכבד?‬
‫מהאגדות שקראתי,‬
‫שבט הרפאים שלך היה מכובד יותר מכולם,‬
‫ובכל זאת הנה את כאן, בוגדת,‬
‫מוכרת את חברייך לנשק בשביל חתיכת מתכת.‬
‫את בושה לאבותייך.‬
‫אני אפשוט את עורך בעודך בחיים.‬
‫קחו אותה לכיכר.‬
‫כרתו את ראשה עם החרב‬ ‫למענה היא בגדה בחבריה.‬
‫אני ארדוף אותך לנצח נצחים.‬
‫ושימו את ראשה בשער העיר‬ ‫בתור אזהרה לכל מרי הנפש.‬
‫הלוואי שרחמך יירקב‬
‫ושמך יישכח.‬
‫כדאי שתתחילו מהר את המהומה.‬ ‫לכי תעשי את הקטע שלך, עפרוני.‬
‫תושבי זינ'טריאה!‬
‫אין בכוונתנו לפגוע בכם.‬
‫הגענו לכאן לעשות צדק.‬
‫התבואה מאחורי הדלתות הללו שייכת לכם.‬
‫כל מאגר תבואה בעיר הזאת שייך לכם.‬
‫תבואה שאתם, פשוטי העם, גידלתם,‬ ‫כדי לפטם את צבאות האימפריה,‬
‫אשר ניזונו מהדם, היזע והדמעות שלכם,‬
‫כל זאת בזמן שילדיכם שלכם גוועים ברעב.‬
‫היא העפרוני.‬
‫קחו את ששייך לכם!‬
‫זה ריק.‬
‫זה ריק!‬
‫לא אכפת להם מפשוטי העם.‬ ‫-לעזאזל.‬
‫מנוולים! הם לא השאירו לנו כלום!‬ ‫-איך נשרוד?‬
‫אנחנו נגווע ברעב!‬
‫זה העתיד תחת הקיסרית והאימפריה הארורה שלה.‬
‫כל אשר מצפה לכם, לילדיכם, הוא רעב.‬
‫עלינו להתקומם.‬
‫אני יודעת שאתם מפחדים,‬ ‫אבל הזדמנות שכזאת לא תחזור.‬
‫יחד נוכל לנצח.‬
‫"אנחנו הוורד השחור‬
‫"ממטרתנו לא ניסוג לאחור‬
‫"התקוממו ותקעו בהם את הקוצים‬
‫"ונשוב להיות חופשיים‬
‫"אנחנו הוורד השחור בעל הקוצים‬
‫"שרים שירים לכבוד האלמונים‬
‫"קומו והשמיעו להם את שאגתנו‬
‫"הגיע יומם של פשוטי העם"‬
‫קדימה! הפיצו את הבשורה!‬
‫אמרו להם כי היום פשוטי העם מתקוממים!‬
‫היום בו זינ'טריאה תהיה שלכם!‬
‫שירגישו את הקוצים שלכם.‬
‫חופש ואוכל לכולם!‬
‫התחמשו!‬
‫לכו!‬
‫חשבתי שהקסם שלי חזק. כל הכבוד.‬
‫אם אמות, את חייבת לי שיר,‬ ‫ואני רוצה שתזכירי בו את שתי הביצים שלי.‬
‫אות'רוק גדול האיבר.‬
‫בעל שתי הביצים הענקיות שהשמידו אימפריה.‬
‫הקשיבו לעפרוני!‬ ‫אליי, ממזרים נפלאים שכמוכם!‬
‫בואו ניכנס פנימה.‬
‫פיאל.‬
‫מה קרה לך?‬
‫יש לך שאלות.‬
‫כל מה ששמעת נכון.‬
‫אני ציוויתי על מותו של אלוויטיר.‬
‫ושל המשפחה שלך.‬
‫שבט הכלב כולו.‬
‫ידעתי שכל מי שאני אוהבת ימות, והסכמתי.‬
‫בלי לחשוב פעמיים.‬
‫אני עמדתי להיות הערת שוליים‬ ‫בסיפור של מישהו אחר.‬
‫הייתי יצור פורה שניתן לסחור בו.‬ ‫הייתי בלתי נראית, פיאל!‬
‫לא.‬
‫אני ראיתי אותך.‬
‫המנהגים העתיקים היו צריכים לגווע.‬
‫עד כמה שאני אוהבת את אחי,‬
‫הוא היה עושה את אותן טעויות‬ ‫שעשה כל מלך לפניו.‬
‫אבל הצבא והקוסמים תומכים בי.‬
‫הם מיישבים עולמות אחרים ברגע זה.‬
‫אני אוביל אותנו לתור זהב חדש.‬
‫ואני רוצה אותך לצדי.‬
‫אני יודעת שיידרש לך זמן.‬
‫אין ספק שאת מטורפת.‬
‫את באמת חושבת‬
‫שאוכל לסלוח לך אחרי מה שעשית?‬
‫את יודעת מה השבט שלי נאלץ להקריב‬ ‫רק כדי להגן עלייך?‬
‫הזוועות שביצענו באנשים בשמך?‬
‫ואת בגדת בנו.‬
‫את מפלצת.‬
‫אני אמור לדעת.‬
‫זוזו!‬
‫עלינו למהר!‬
‫הייתם חייבים להיות גסי רוח.‬
‫תתרכזי.‬ ‫-תתרכז אתה.‬
‫זה לא נפתח.‬ ‫המנעולים בוודאי עשויים דימריטיום.‬
‫מבזבזים זמן עד שהחיילים יהיו עלינו.‬
‫אנחנו לא עשינו את זה.‬
‫תתכוננו!‬
‫סיימתם לטייל לכם?‬
‫הולם אותך מאוד קצת צבע על הפנים.‬
‫איפה אבן הפולחן?‬ ‫-היא בהמשך.‬
‫איפה כל השומרים?‬
‫בתקווה שהולכים לכיוון המהומה.‬ ‫-רגע.‬
‫לכו. תשמידו את אבן הפולחן.‬ ‫אנחנו נעכב אותם כאן.‬
‫תישאר בחיים.‬
‫אעשה כמיטב יכולתי. את תדאגי לעצמך.‬
‫הוא בחדר הכס. הרגו אותו במקום.‬
‫זוזו!‬ ‫-תתכוננו.‬
‫לעזאזל.‬
‫גם אותך הולם קצת צבע.‬
‫תודה.‬ ‫-איזה זין, זה תמיד היה מעייף כל כך?‬
‫קדימה, גבר. רק התחלנו.‬
‫אף אחד לא נסוג!‬
‫חכו.‬
‫אנחנו מאבדים שליטה על העיר התחתונה.‬ ‫עלינו להביא אותך למחנה יארוגה.‬
‫לא. קחו אותי קודם לחדר שלי.‬
‫זו היא. טוב, לכי. נוכל להגיע מכאן.‬
‫בהצלחה בציד.‬ ‫-גם לך.‬
‫בואי נגיע אל אבן הפולחן.‬
‫זו את.‬
‫העפרוני.‬
‫חשבתי שתהיי…‬
‫יותר מזה.‬
‫ממה שאני מבינה, יש לנו הרבה במשותף.‬
‫שתינו נטשנו חיים שהוכתבו לנו‬ ‫כדי לכתוב את סיפור חיינו בעצמנו.‬
‫כל מה שעשיתי היה למען האלפים,‬
‫ואני לא אתנצל על זה, עפרוני.‬
‫אין לך מושג מיהם האלפים.‬
‫את סתם עוד נסיכה מפונקת.‬ ‫-אני הקיסרית!‬
‫את ילדה שקיבלה לידיה‬ ‫את מושכותיו של סוס מלחמה.‬
‫את לא מדברת בשם האלפים.‬
‫ואת כן?‬
‫הם מדברים בשם עצמם עכשיו.‬
‫מוחות קטנים תמיד יחששו ממה שאינם מבינים.‬
‫אם כך, נקמי את נקמתך,‬
‫ותסיימי עם זה, עפרוני קטן.‬
‫המחשבה כיצד אראה את החיים‬ ‫אוזלים מעינייך החזיקה אותי.‬
‫הזינה את לבי השבור כל הדרך הארוכה הזו.‬
‫ככל שהתקרבתי, ניקרה בי מחשבה.‬
‫שעשית את המעשה הנכון.‬
‫לחסל את המונרכיות.‬
‫ואת השבטים.‬
‫אנחנו היינו מגפי המונרכיה על צוואר העם.‬
‫היינו הלהב שלהם,‬
‫ללא עוררין.‬
‫אבל את היית עוד מאותו הדבר.‬
‫לא שינית כלום.‬
‫את סתם עוד מגף‬
‫שמחפש עוד צווארים.‬
‫את שומעת את זה?‬
‫זהו עתידם של האלפים.‬
‫והשירים שהם ישירו לא יהיו עלייך…‬
‫אלא על חופש.‬
‫את רוצה לשלוט בסיפורך.‬
‫נתתי לך אפשרות בחירה.‬
‫השאירי את הלהב במקומו‬ ‫וייתכן שהרופא ימצא אותך.‬
‫יציל אותך.‬
‫את תחיי מספיק זמן‬ ‫כדי לראות את עולמך מתמוטט סביבך.‬
‫להתמודד עם העוולות שביצעת.‬
‫או שתשלפי אותו ותדממי למוות כמו פחדנית.‬
‫איש לא ידע.‬
‫רק את.‬
‫אדוני, הייתה התקוממות.‬
‫באלור!‬
‫השחתת הכול.‬
‫זה נגמר עכשיו!‬
‫איך הוא יכול לשלוט באש?‬
‫הרגשת את זה?‬
‫אנרגיית התוהו מהעולם האחר.‬
‫אל תשימי לב אליי, מותק.‬
‫בעצם,‬
‫את לא יודעת איך מגיעים‬ ‫למטבעה המלכותית, נכון?‬
‫הנה הם.‬
‫אתם מרד מקסים.‬ ‫תיהנו מהחופש כל עוד הוא נמשך.‬
‫דרך אגב, יש להם אפרסקים במטבח.‬
‫זכרו אותי.‬
‫פיאל, זוז!‬
‫איילה.‬
‫פיאל!‬
‫אנשים כמוך זלזלו בי כל חיי.‬
‫לא עוד.‬
‫אני שולט בתוהו!‬
‫אני לא זקוק לאף אחד מכם.‬
‫עלינו להשתמש בכוח שלו נגדו.‬
‫אני אמזג את הכוח שלי עם אנרגיית התוהו שלו‬ ‫כדי לנפץ את אבן הפולחן.‬
‫עכשיו! חברי בינינו!‬
‫נכון שזה מדהים איך משהו מפסיק להפחיד‬ ‫כשאפשר לראות את חור התחת שלו?‬
‫לא.‬ ‫-פיאל!‬
‫פיאל איננו.‬ ‫-קלאן!‬
‫לא!‬
‫"בוא אליי, אהובי‬
‫"תינוקך משתוקק אליך‬
‫"בוא אליי, אהובי‬
‫"לבי עודנו בוער‬
‫"נשמתי משתוקקת מדי יום‬
‫"לחוש את המערבולת‬
‫"להתאחד איתך שוב‬
‫"בעולם הנצח הבא"‬
‫תחזור אליי.‬
‫בבקשה.‬
‫אני לא יכולה.‬
‫אני אחכה לך…‬
‫באולמות הגדולים של קאר אנווין.‬
‫תחיי, איילה.‬
‫תחיי.‬
‫אני אוהבת אותך.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫לא.‬
‫בנגיעה אחת אחרונה,‬
‫הקוסם האדיר ריסק את יצירתו הגדולה ביותר,‬
‫מבלי לדעת שהאנרגיה אשר תשתחרר‬ ‫תנפץ למעשה את החלל והזמן.‬
‫המעטה השברירי שבין העולמות נקרע לגזרים.‬
‫מישורי קיום החלו להצטלב האחד בשני.‬
‫שמיים נאבקו בשמיים.‬
‫לילה ניזון מיום.‬
‫עולמות רבים הצטלבו האחד בשני,‬
‫בעודם מפזרים מינים כמו זרעים בשעה שהתמזגו.‬
‫הייתה זו התנגשות העולמות.‬
‫כל היצורים החיים השתתקו.‬
‫ואז…‬
‫- דלתת יארוגה‬ ‫ממלכת זינ'טריאה -‬
‫היבשת התעוררה.‬
‫ספינות מוזרות היו זרוקות הרוסות,‬
‫לאחר שמטען מוזר עוד יותר‬ ‫נשפך מתוכן על חופי האלפים.‬
‫בני אדם, מגורשים לנצח ורחוקים מעולמם שלהם.‬
‫המין האנושי התהלך כעת בין האלפים.‬
‫איפה אני?‬
‫מי את?‬
‫מאיפה באת?‬
‫דבר לא יהיה יותר כשהיה.‬
‫"היכן שבעבר שתי אבנים עמדו‬
‫"ניצבות בגאווה זו מול זו בשדה‬
‫"אחת שוכבת שבורה על צידה‬
‫"מאז התנגשות העולמות‬
‫"מתחת לאבן הזו, לוחם‬
‫"שאומץ ליבו לא ידע גבולות‬
‫"אשר הקריב את חייו כדי שתהיו חופשיים"‬
‫- סינדריל, אח אהוב -‬
‫"ורודנית תודח מכיסאה‬
‫"סופר כי ליבו היה מאבן‬
‫"שלא ידע אהבה או מגע עדין, לא‬
‫"עד אשר העפרוני שרה את שירה‬
‫"וליבו נשבר לשניים‬
‫"הם נאבקו בארץ כה אכזרית‬
‫"בה פשוטי העם עמלו ורעבו ללחם‬
‫"נלחמו לנקום את מות שבטיהם‬
‫"ולשחרר את פשוטי העם‬
‫"אני העפרוני, האבן העומדת‬
‫"עומדת לצידו של אהובי‬
‫"קולי גווע ברוח‬
‫"בשעה שסיפורנו הולך ונעלם"‬
‫- 6 ירחים לאחר מכן -‬
‫"לא ארגיש יותר את חומך, אהובי"‬
‫- דרושים אלפים אמיצים להרוג וודניקים‬ ‫שכר גבוה -‬
‫"לא ארגיש יותר את חומך‬
‫"אבל מאהבתנו צמח לו זרע‬
‫"זרע שיציל את עולמנו"‬
‫בואו לאכול.‬
‫איילה ופיאל זרעו חיים חדשים.‬
‫ילד הנושא דם שאין כמותו,‬
‫המאופיין על ידי מפלצת וקסם.‬
‫לא אכלתי אוכל כזה מאז שעזבתי את ארד פולי.‬
‫את בטוחה שאין בך דם גמדי בכלל?‬
‫אני לא יודעת. מה את חושבת?‬
‫אולי לפני כמה דורות.‬
‫זה אומר שאנחנו משפחה, באמת.‬
‫זה קרה, אית'לין.‬
‫קטלתי מפלצת, כמו שאמרת.‬
‫רק שזו לא הייתה המפלצת שציפיתי.‬
‫את יכולה?‬
‫את בטוחה?‬
‫זמנם של העולמות הגיע.‬
‫אן שיי האבודים בשמים, אשר נסחפו בזמן,‬
‫לנצח מחפשים את האהבה שאבדה ונשארה מאחור.‬
‫זרע העפרוני יישא עימו‬
‫את התו הראשון של שיר‬ ‫שיביא את קץ כל הזמנים…‬
‫ומישהו משושלתה ישיר את התו האחרון.‬
‫רגע, מה?‬
‫מי?‬
‫מי? מי מהשושלת?‬
‫תשיר את שיר השבעה, סנדפייפר.‬
‫- שיביא את קץ כל הזמנים… -‬
‫- ומישהו מדמה ישיר את התו אחרון. -‬
‫כך שהמדוכאים ימצאו תקווה וכוח‬
‫בסיפור על אבותיהם‬
‫ויהיו מוכנים‬
‫לשינוי הגדול שיגיע.‬
‫בסדר.‬ ‫-בסדר. תזרוק.‬
‫חבל מאוד.‬
‫"אתה אפס מאופס‬
‫"אתה שבור ומובס‬
‫"גמור ומנוצח‬
‫"לקרקעית אתה תצנח‬
‫"העריצים רבי כוח‬
‫"עוצמתם עד בלי די‬
‫"דפי ההיסטוריה מוכיחים‬
‫"אם תתנגד, לא תהיה חי‬
‫"תשכח מכל מה שסופר‬
‫"שכן זוהרה של ההיסטוריה‬
‫"עומעם על ידי אלה‬
‫"המבקשים להסתיר ממך‬
‫"כיצד יכולים סיפוריך‬
‫"שיריך, ואתה עצמך‬
‫"להשיב את הארץ‬
‫"לגמדים ולאלפים‬
‫"אז תשיר בקול רם ובגאווה‬
‫"את שירם של השבעה‬
‫"בן מחצית או נום‬
‫"גמד או אלף‬
‫"את סיפוריהם תישא עימך‬
‫"אף עריץ אותם לא יסתיר‬
‫"שא את תהילתם והתקומם‬
‫"עוד נתקומם‬
‫"מסע הדם איחד בינינו‬
‫"מסע לנקמה ולאמת‬
‫"מסע הנועד לכישלון‬
‫"אך השבעה סירבו‬
‫"שבעה לוחמים שונים‬
‫"התאחדו לכוח אחד‬
‫"האימפריה רצתה אותם לרסק‬
‫"אבל הם אמרו, 'שילכו להזדיין'‬
‫"הם אמרו, 'שילכו להזדיין'‬
‫"הם אספו את העם‬
‫"במעשיהם האמיצים ובשירה‬
‫"האומץ להם הראה‬
‫"מה נכון ומה לא‬
‫"כוחו של סיפור‬
‫"הבעיר את דמם‬
‫"העם יתקומם‬
‫"כדי לחולל שינוי‬
‫"אז תשיר בקול רם ובגאווה‬
‫"את שירם של השבעה‬
‫"בן מחצית או נום‬
‫"גמד או אלף‬
‫"את סיפוריהם תישא עימך‬
‫"אף עריץ אותם לא יסתיר‬
‫"שא את תהילתם והתקומם‬
‫"עוד נתקומם‬
‫"הו, עוד נתקומם‬
‫"עוד נתקומם‬
‫"הו‬
‫"עוד נתקומם‬
‫"הו‬
‫"אז תשיר בקול רם ובגאווה‬
‫"את שירם של השבעה‬
‫"בן מחצית או נום‬
‫"אלף או גמד‬
‫"את סיפוריהם תישא עימך‬
‫"אף עריץ אותם לא יסתיר‬
‫"שא את תהילתם‬
‫"והתקומם‬
‫"עוד נתקומם‬
‫"אז תשיר בקול רם ובגאווה‬
‫"את שירם של השבעה‬
‫"בן מחצית או נום‬
‫"גמד או אלף‬
‫"את סיפוריהם תישא עימך‬
‫"אף עריץ אותם לא יסתיר‬
‫"שא את תהילתם‬
‫"והתקומם"‬
‫תרגום כתוביות: תמר פימה‬