EN NETFLIX-SERIE
Nei! Fytti heite! Fordømte vøleskinn.
Unnskyld. Jeg beklager!
Nei!
Ikke! Nei!
Jøss.
Dette er rart.
Greit. Hva…
Hallo?
Nei, ingenting.
Greit.
Hva gjør vi, Jaskier? Hva gjør vi i slike situasjoner? Vi…
Tilbake til det grunnleggende.
Hallo!
Hallo, Sandpiper.
Dette er nytt.
Til informasjon, jeg…
Jeg misliker det ikke.
Kjekk mann, fine støvler.
Er jeg død?
Jøss.
Ikke død.
Jeg innser det.
Du er noe annet.
Du er en doppler.
Nei.
Ikke en doppler.
Hva er du?
Jeg er mange ting.
Mange ansikter.
Mange steder.
-Hvorfor ser du ut som meg? -Du elsker deg selv.
Jeg har andre ansikter. Hvis du foretrekker det.
Bedre?
Oi…
Ja.
Flott.
-Hvorfor reddet du meg fra temerianerne? -Du må synge liv i en historie.
Vi to er i slekt.
Du er en skald. Jeg er en historieforteller.
En slags.
Du er en tidsstoppende, formskiftende,
"kommer sannsynligvis til å spise meg uten salt"-type forteller.
Jeg er bare en mann med en morsom hatt. Vi er ikke like.
Jeg glir mellom verdener og tider for å samle glemte historier.
Jeg vekker liv i dem når verden trenger dem.
Sikker på at jeg er rett mann?
Selvfølgelig.
Du er Sandpiper.
Du får alver i sikkerhet.
Sandpiper er en tittel. Jeg er bare en skald.
Scoia'tael gikk til angrep på den temeriske hæren for å redde deg.
De vet at du bryr deg om dem og deres kamp.
Jeg gjør det.
Scoia'tael mener godt,
men alvene kan ikke vinne om de kun motiveres av smerte og sinne.
Håp er viktig.
De trenger en historie som har gått tapt, om de få som overvant mange.
Historien om de syv.
Historien om…
La meg gjette.
En gjeng med krigere slår seg sammen for å kjempe mot alle odds.
Den er repetert til det kjedsommelige.
Er den det?
Syv fremmede krigere som slår seg sammen for å kjempe mot et ustoppelig imperium,
få mennesker og monstre til verden via Sfærenes konjunksjon,
og skape den første versjonen av en witcher.
Er den kjedsommelig?
Nei, jeg har ikke hørt den. Det må jeg innrømme. Jøss!
Det er noe annet.
Dette er veldig morsomt.
Sier du at den første versjonen av en witcher var en heftig alv?
Geralt kommer til å bli fly forbannet.
Greit.
Hvor begynner vi?
Det begynte for tolv hundre år siden.
I alvenes gullalder.
Før mennesker og monstre kom til verden.
Seks ensomme utstøtte, fremmede for hverandre,
ført sammen av skjebnen.
Fjall av Hundeklanen.
Scían av Åndestammen.
Broder Død.
Magikerne Zacharé og Syndril.
Meldof og hennes hevngjerrige hammer, Gwen.
De skulle ledes av den syvende.
Den de kalte Lerken.
INIS DUBH - I HAVET I NORD
God morgen. Almisser til en tidligere soldat?
Takk.
Har de musikk her?
Det har ikke vært musikk på øya på årevis.
Lykke til.
I like måte.
En blomst skal vokse Der vårt bondeblod renner
De har tatt våre liv Det er frøene de sår
Reis deg opp fra jorda
Reis deg opp fra jorda de eier
Vi er Den sorte rose
La ingen tvile på vår sak…
Du store.
Du er en vakker knopp.
Jeg vil si du er moden for blomstring.
Ithlinne er ikke frisk. Hun har anfall. La henne gå. Dere kan drikke gratis.
Mamma!
Jeg skal stoppe deg! Kom igjen!
Beklager, venner.
Jeg tåler ikke dårlige manerer.
For Lerken!
Lerken!
Vi er Den sorte rose
La ingen tvile på vår sak
Reis dere, og la dem høre vårt brøl
De lavættedes dag har kommet
Fantastisk!
Langt sør for Inis Dubh…
XIN'TREA - KONGERIKET XIN'TREA
…ville kong Alvitir bli sett av folket,
han besøkte gatene til de lavættede til tross for attentattrusselen.
Beskytt kongen!
Men først måtte de komme seg forbi de kongelige beskytterne, Hundeklanen.
Og deres beste kriger,
Fjall Stoneheart.
Prinsesse!
Jeg har deg.
Kom dere vekk!
Ned!
Som jeg viste deg.
-Alt vel? -Alt vel.
Kom inn.
-Beklager. -Det går bra, Fjall.
Blås i konvensjoner.
Hundeklanen sikret palasset.
Vi skal finne ut hvem som sto bak dette.
Jeg vil at du skal ha denne.
For en stund.
Du reddet oss.
Du reddet meg.
Du reddet deg selv.
Du er alltid der når jeg trenger deg.
Det er min plikt.
Vi vet begge at det er mer enn det.
Vi var enige.
Du kan kanskje glemme, det kan ikke jeg.
Jeg har ikke glemt det.
-Hvis noen så… -De gjorde ikke det.
Jeg døde nesten i dag.
Jeg vil ikke leve på en løgn.
Jeg ble født til å være din beskytter.
Så beskytt meg.
Attentatmennene hadde ingen merker. Kapt. Eredin arresterer mistenkte.
Eredin har hue i ræva. Vøle ta ham og hans skinnende hær.
Hvor var de i dag da det sto på? Han kunne ikke ha solgt sex på en bordell.
Hvor er Fjall?
Fordømt.
Bare drep meg. Bli ferdig med det.
Nei. Du må lide.
I skam.
Ny konge.
Attentatmenn rundt alle hjørner, men du kunne ikke holde kuken i buksa.
Takk gudene for at Kerrick ikke så deg forråde din egen klan.
Du ønsket at han skulle overleve istedenfor meg.
Jeg har ikke sagt det.
Du trengte ikke det.
Jeg har ønsket det samme hver dag.
Jeg trengte dere begge ved min side.
Han ble drept, du skulle ta over som høvding.
Men du forrådte klanen din.
Din ed.
Du forrådte meg.
Grensen.
Ja.
La oss få det overstått.
Fjall Stoneheart,
du har brutt din ed som kongelig beskytter og forrådt fødselsklanen din.
Du er herved bannlyst fra Xin'trea.
Hundeklanen fornekter deg.
Det gjør jeg også.
Du vil dø glemt og ukjent.
Farvel, far.
Skal jeg gjette?
Solryth-sagaene.
Ikke hån meg, bror.
Du er besatt. Du trenger én venn som ikke er en bok.
Jeg vet ikke hvordan du lever slik. Bare lukten alene.
Alt dette er fremtiden vår. Det som har skjedd, vil skje igjen.
-Så du er en seer nå? -Nei.
Jeg benekter ikke det jeg selv kan se.
Dvergsagaen, femten hundre år gammel, som forteller om Solryths ankomst.
Beleiringen av byen før hun drev dem ut
og bygde Xin'trea på ruinene.
Historien er overalt, bror.
Den minner oss om hvor geniale vi var, og hvor geniale vi igjen kan bli.
Jeg kan være til nytte for deg.
Som rådgiver…
Generalene og magikerne vil fortære deg.
Men du har en rolle i alt dette, søster.
Nå som din indiskresjon med Fjall er tatt hånd om,
er det på tide å se fremover. Jeg har funnet en verdig frier til deg.
Kongen av Pryshia er enkemann.
Et ekteskap mellom våre riker vil gjøre ham positiv til å signere.
Selvsagt. Hva enn du trenger for å oppnå fred.
En lysere fremtid.
Takket være deg.
Dronning Merwyn av Pryshia.
Dypt inne i De fortapte sjelers dal
søkte en ensom kriger svar på hvorfor himmelen
brått hadde kastet illevarslende skygger over landet.
Men forfedrene hennes forble stille.
Noe sånt hadde aldri skjedd før.
Noen hadde lært hvordan man skapte rifter mellom verdenene.
Jeg er tilbake.
Beseiret eller seirende, sjefsvismann Balor?
Attentatforsøket mislyktes.
Jeg trenger din hjelp.
Si meg, hvordan lærte du å slåss?
Jeg ble født inn i Ravneklanen.
Nei! Var du en beskytter?
Ja.
Jeg var kong Midirs og kongefamiliens lojale livgarde.
Da kjenner du Cethlenn av Knivene.
Hun er min mor.
Hva?
Hva gjør du her?
Du kan være i palasset med konger, dronninger og helter.
Jeg valgte dette livet.
Da jeg var ung,
hadde sverdmesteren min en nøkkelharpe.
Jeg falt for den.
Moren min prøvde å redde meg, men jeg var fortapt i musikken.
Slik ble jeg en omreisende skald.
Her.
Jeg skulle ønske jeg hadde et kall.
Alt jeg har er en sykdom.
Jeg har visjoner og anfall,
folk i byen er redde for meg.
De uvitende er alltid sjalu på de som har gaver.
Åpne, ellers brenner vi dette hølet ned.
Hvorfor løper drittsekkene alltid til byvaktene når de får juling?
Sanger? Ikke pokker!
Hundeklanen? Hva i heite?
Hei!
En av Cethlenns magre ravner.
Bedre å være en mager ravn enn en av Osfars tisper.
-Ja? -Ja. Du har nok rett i det, ravn.
-Navnet er… -Fjall Stoneheart.
Sønn av Osfar.
Jeg husker det smykket fra da du tok øyet til kusinen min i Brokilon-slaget.
Jeg sverget til henne at jeg skulle drepe deg.
-Akkurat. Jeg husker ikke deg. -Jeg skal sende deg til leiren.
Slapp av.
Hundeklan-dagene mine er over.
Pisspreik. Ingen forlater Hundeklanen.
Men likevel er jeg her,
tjener min formue som leiesverd på en fislete øy i utkanten av verden.
Hva gjør en Ravneklan-kriger så langt nord?
Ikke en kriger. Jeg er en skald.
En Ravneklan-skald?
Det er nytt.
Vent. Er du Lerken alle her snakker om?
Jeg planla å se deg før jeg havnet i disse omstendighetene.
Hvordan falt Osfars sønn så dypt?
Lett.
Jeg knullet prinsessen.
Pisspreik. Hodet ditt hadde råtnet på en stake.
Og ydmyke monarkiet?
Nei.
Det var bedre å forvise og vanære meg.
Det er forståelig.
-Beskytt, null sex. Grunnleggende greier. -Burde fått det tatovert.
For langt for en Hundeklan-kuk.
Jeg skal huske det når hodet ditt ruller i gjørma.
Ser ut til at tiden er inne.
Du, ryggen mot veggen.
Og du, friheten din er kjøpt.
-Hva?! -Du hørte meg.
Vel…
-Takk for at du ikke prøvde å drepe meg. -Jeg kan fortsatt rekke det.
Et øye for et øye.
Jeg sa, ryggen mot veggen!
Farvel, Lerken.
Måtte bøddelens blad være skarpt og raskt.
Eller, skitt au.
Jeg gir blaffen.
Rapporter.
Pryshianerne har gjennomført voldsomme angrep. Linjene våre testes.
Hvis vi tilbyr dvergene tilgang til gruvene, kan vi regne med deres…
Nei. Jeg kan ikke krige på to fronter og hindre en hungersnød samtidig.
Jeg har en ny plan.
Avslutte tusenårskrigen.
Pryshia og Darwen er tilkalt.
-En fredstraktat skal signeres her. -Uhørt.
-Det blir vår undergang! -Deres Nåde.
Pryshia og Darwen vil aldri signere. Denne krigen…
Avsluttes nå. De er like presset som vi er.
Min søster skal ekte kong Midir.
Gruvene i Sliabh Liath vil bli gitt til dronning Neera.
-De signerer. -Hva sier du, sjefsvismann?
Unnskyld, kaptein Eredin.
Jeg er ikke lenger en av monarkens rådgivere.
Jeg skal kun gi råd om magi.
Hvis vi fortsetter å krige, vil sult og nederlag bli vårt ettermæle.
-Deres Nå… -Fredstraktaten vil tre i kraft.
Dere kan gå.
-E-o, geita går… -Fjall!
Shen.
Godt å se deg.
-Bestakk du vaktene? -Hør her.
Osfar ber deg komme tilbake. En fredstraktat skal signeres.
Kongen har invitert til signering.
Svaret er nei, fetter.
-Hvor skal du? -Jeg skal finne nærmeste bordell.
-Hva skal jeg si til faren din? -Si at jeg skal dø, glemt og ukjent.
Dra hjem, Shen!
Gode alver i Inis Dubh.
Har dere det bra? Dere ser godt ut.
Jeg har noen timer igjen på denne øya.
Hvem vil nyte fin skril og usigelige utskeielser med meg?
Bak disse dørene har vi en overflod
av herlige fordervelser og usigelige herligheter.
Men først må vi ta for oss den tarvelige myntproblematikken.
Å, ja.
Mitt ord er min mynt.
Ditt ord gir deg intet mer enn en katterumpe du kan smøre.
Sylanya, finn Fluffy!
Jeg kan betale med sølv.
Pokker.
Å, ja.
Vi kan gjøre musiker av deg.
Jeg har aldri forstått hvorfor du valgte dette fremfor sverdet.
Den er så skjør.
Du har ikke endret deg.
Det har du.
Mor sendte meg for å hente deg.
Kontinentet endrer seg under føttene våre.
Kongen reiser til Xin'trea for å signere en traktat. Vi trenger deg.
Jeg er ikke kriger lenger.
Og likevel…
Er hun villig til å tilgi meg?
Cethlenn trenger deg. Dette er din sjanse til å gjøre opp.
Jeg kan ikke.
Jeg kan ikke gjøre alt det igjen.
Hvordan kan du leve slik? Savner du det ikke?
Jeg savner deg.
Veldig.
Så kom tilbake til oss.
De andre sa at jeg kastet bort tid.
La meg vise dem at de tok feil.
Det er siste sjanse. Jeg seiler med neste tidevann.
Er du ok?
Sfærenes tid har kommet.
Verdener vil spise verdener. Smaragdhimmel. Ild fremkaller en ny tid.
Ditt sverd skal ta livet av et stort dyr.
To adskilte skal bli som én.
Lerkens mest dyrebare toner skal være nøkkelen til det hele.
Og et tokt i klanens navn vil gi deg forsoning.
Ithlinne sa jeg skulle få forsoning ved et tokt for klanen min.
Visjonene hennes,
har noen gått i oppfyllelse?
Alle sammen.
På én eller annen måte.
Her. Gi henne denne når hun våkner.
Si at jeg er lei meg for at jeg ikke kunne si farvel.
-Forhåpentligvis krysses våre veier igjen. -Hvor skal du?
Søke forsoning.
Niamh.
Jeg kan ikke la deg reise alene.
En ond alv kan stjele dyden din.
Ikke ille nok å ha en musikersøster. Nå må jeg også lide dårlige vitser.
Ikke få meg til å ombestemme meg.
Som om noen er i stand til det.
Jeg er glad du…
Nei!
Kom frem, forpulte drittsekker!
Det er mitt vøle smykke.
Dyktig.
Jeg hater å løpe.
Hva i vøle gjør du her?
Jeg ser etter en båt herfra.
Ingen årsak, forresten.
Hvem er krigeren?
Søsteren min.
Hva pokker?
Dette merket.
Xin'treansk soldat. Femtekolonne.
Jeg kjenner henne.
-Kavalerikaptein i den pryshiske hæren. -En darwenisk infanteridolk.
Det henger ikke på greip.
Hvorfor kommer soldater fra tre riker i krig sammen for å drepe oss?
Traktaten.
-Niamh kom for å fortelle om den. -Det kom sendebud etter meg òg.
-Fordømt! -De vil holde klanene unna.
Hærene legger opp til kupp mot monarkiene.
-Jeg må til Xin'trea for å advare klanen. -Jeg også.
Pokker ta klanen din.
Det kommer til å dukke opp flere av disse drittsekkene.
Vi klarer oss bedre om vi holder sammen. Til tross for at du er en fordømt plage.
Greit.
Ok.
Men hvis du forråder meg, forer jeg kuken din til hundene.
Jeg stoler ikke på deg.
Ei jeg deg…
…Lerke.
De drepte søsteren min.
Lerken er død.
Navnet er Éile.
Vi møtes igjen i Caer Aenwyns haller, søster.
Lerken fløy ikke lenger alene. Én hadde blitt to.
Vær så snill.
Prinsesse!
Jeg reparerte den! Solryths øyne brenner igjen.
Vi må kle deg.
Ser du ikke? Da alt håp var tapt, førte de skipene til dette kontinentet,
og nå skinner de på himmelen igjen. Det er et tegn.
Kanskje det er håp for meg også.
Jeg må kle deg presentabelt før du skal møte din forlovede.
Ja, selvfølgelig.
Høyættede gisler ble utvekslet mellom kongerikene,
monarkene seilte for å signere traktaten som skulle avslutte tusenårskrigen.
Kong Midir av Pryshia og hans Ravneklan-krigere.
Dronning Neera av Darwen og hennes Slangeklan-krigere.
Og Alvitir, den modige arkitekten av alvenes nye verden.
Jeg er glad i deg, bror.
Krigere av Xin'trea,
takket være våre kongelige gjesters mot
skal vi i dag få en avslutning på krig og hungersnød.
Alvenes kontinent vil se en ny daggry.
Sult skal erstattes av fred og velstand.
Kontinentet skal igjen samles.
Et kontinent med muligheter.
Vi er xin'treanere, pryshiere og darwenere.
-Men alle… -Deres Majestet.
-Tilkall medisineren. -Nei. Det er bare nerver.
Jeg burde trekke meg tilbake.
…da vi kom hit og siviliserte landet.
Så jeg ber
nådige dronning Neera av Darwen
og den gode kong Midir av Pryshia…
…om å være mine allierte i denne nye æraen.
Hva er det?!
Spyd!
I det øyeblikket var alveverdenen endret for all tid.
Tusen år med monarkier, kongeriker og klaner ble utslettet.
Det er gjort.
Så sannelig.
Beistet gjorde en god jobb.
Traktaten ga Balor muligheten
til å vende krigerske magikere og generaler mot sine monarkier.
Det var bare begynnelsen.
Keiserinne.
De tre kongerikene er dine.
Heder og ære til Det gylne imperiet.
Reis deg.
Vi har mye å gjøre.
-Denne stormen er unaturlig. -De seiler til havnen i Gaylth.
Det er ikke i nærheten av Xin'trea.
Vi er ubrukelige på havbunnen.
Merwyn var fri nå.
Fri til å skrive sin egen historie,
slik helten hennes, Solryth, hadde gjort, for å fremme en ny storhetstid.
Dette var hennes skjebne.
Keiserinne!
Hun spiller rollen sin godt.
En skinnende ting som tilfredsstiller massene.
De faller så ivrig på plass til tross for at verden er endevendt.
I møte med kaos vil folket alltid velge orden.
Koste hva det koste vil.
Uansett hvor åpenbar farsen er.
-Hvor lenge trenger vi henne? -Vi får se.
Ta meg ned til folket mitt.
GAYLTH - TIDLIGERE KONGERIKET PRYSHIA
Himmelen og havet var ikke det eneste som hadde endret seg uten forvarsel.
Hva slags flagg er det? Det insigniet er nytt for meg.
Ikke pryshisk, det er sikkert.
La oss få noen lokale fulle, finne ut hva som foregår.
Med hvilke mynter?
Du har vært for lenge i klanen.
Du må lære deg å ta initiativ, gutt.
Beklager.
Kom igjen!
Hun avsluttet krigen.
De færreste hadde drept sine egne.
Sin egen bror, faktisk.
-Hun kaller seg keiserinne Merwyn. -Keiserinne?
Utslettet alle på én gang.
Ubrukelige kongelige og deres fordømte klaner.
-Drepte hun alle? -Nei.
Det er umulig.
Hvordan klarer en ukjent prinsesse å ta et helt kontinent i en håndvending?
Hun har et trehodet beist på størrelse med et skip.
-Hun ammer det. -Et beist!
Et beist?
Du har røyka for mye.
Beist eller ei,
ingen xin'treansk hurpe kan si at jeg ikke er pryshisk.
Dere er verre.
Dere hadde pryshiske rustninger for få dager siden.
Forpulte forrædere, kledd i hurpas rustning.
Det ludderet har balletak på dere!
Har noen sett disse?
Éile av Ravneklanen. Fjall av Hundeklanen.
Vi må være smarte.
Tåler du ikke at noen fornærmer elskerinnen din, bør vi splitte opp.
-Det har ikke noe med henne å gjøre. -Alt har med henne å gjøre.
Hun drepte klanene våre.
Én! To!
-Én! To! -Du!
Det er den største hittil.
Jeg trenger mer kraft for å stabilisere portene.
-Hvor mange monolitter har du hevet? -Tre i nord, to i sør.
Fem til konfigureres med Syndrils sigiler.
Det er ikke nok for en legion. Hvorfor forsinkelsen?
Imperiet er ungt.
Troppene er spredt plasserte.
Du overtok Darwens og Pryshias hær. Hvordan kan du mangle soldater?
Det var flere desertører enn forventet.
Fordi du fjernet så mange magikere…
Ikke samarbeidsvillige.
Avlingene blir dårligere. Brødopprørene tiltar…
Stopp dem.
Unnskyldninger skriver ikke historie.
Hva med Fjall Stoneheart?
Han kom seg unna attentatet på Inis Dubh, sammen med Ravneklan-krigeren.
Elitetropper leter etter dem over hele kontinentet.
Det er et heroisk folkeeventyr i emning.
Drep dem. Nå.
Hestene er sikret. Jeg tar første vakt.
Kanskje noen overlevde.
Min klan kjempet til døden.
Din også.
Et monster?
Hvordan kan det eksistere? Hvor kom det fra?
Det var en magiker i Xin'trea.
Syndril.
Han gravde opp og hevet en gammel dvergmonolitt.
Med den åpnet han en port til en annen verden.
-Kom monsteret derfra? -Kanskje.
-Det høres sinnssykt ut. -Det er historier om det.
Alt har endret seg siden, selv himmelen.
Havet også.
Alt er rart.
Men selv med beistet kunne ikke Merwyn gjort dette.
Det må stå noen andre bak. Generalene, magikerne…
-Du unnskylder henne. -Nei.
Hvis hun er keiserinne, var hun involvert.
Hun skal betale med blod.
Jeg burde ha dødd med klanen min.
Jeg også.
Vi er de siste.
De fjerner klanene våre fra historien.
Ikke så lenge vi lever.
Vi tar dem før de tar oss.
Ravneklanen.
Hundeklanen.
Men kan vi stole på hverandre?
Ved sverdet.
Vi finner Merwyn, dreper beistet og alle som står ved hennes side.
Send dem til leiren.
Blodsløfte.
Til slutten.
Broren din? Hvordan kunne du?
Jeg var nødt. Han skrev livet mitt for meg.
Jeg har en større skjebne.
Gamle historier gjentar seg. Men rett person må fortelle dem.
Da Solryth døde, angrep vi hverandre.
Storhetstiden ble lagt i grus av en endeløs krigssyklus.
Min brors traktat ville kun satt den på pause.
Balor og Eredin vil bruke Syndrils porter
for å erobre.
Men erobring for erobringens skyld betyr ingenting.
Jeg vil sivilisere disse nye verdenene.
Gi dem vår kunst, vitenskap og kultur.
Skape en ny storhetstid for alle alver.
Du…
Du tror du er Solryth.
Nei.
Ikke ennå.
Ikke mens jeg er Balors marionett.
Jeg må bli keiserinne i mer enn bare navnet.
Hvis ikke vil all blodsutgytelse ha vært forgjeves.
Jeg må bare finne ut hvordan.
Hva har jeg gjort?
Du åpnet opp for fremtiden, Syndril.
Dette ville ikke vært mulig uten din kunnskap.
Nå som hovedmonolitten er hevet, hvem vet hvilke verdener vi når.
Klargjør kalkuleringene som kobler monolittene sammen.
Du burde være stolt.
Disse nye mulighetene er takket være deg.
Jeg fatter ikke at de forente hærene.
Jo nærmere vi kommer, jo verre er oddsen.
Da endrer vi oddsen med landets beste sverd.
-Hvem? -Min gamle sverdmester.
Hvis hun ikke dreper meg først. Hun introduserte meg for musikk.
Da jeg forlot klanen min, ble hun forvist. Tvunget til å leve som leiesverd.
-Er du villig til å risikere livet? -Vi vil ha hevn, vi trenger henne.
Har hun et navn?
Denne sverdmoren din.
Scían.
Den siste av Åndestammen.
Åndestammen er en myte.
Ingen myte.
De beste sverdmestrene noensinne.
Til dere utslettet dem.
Det var før min tid.
Da de nektet å kjempe for ham,
forgiftet kongen din vannforsyningen deres.
Scían var eneste overlevende.
Klanen vår tok henne inn som sverdmester.
Éile.
Vi skal ikke skade dere.
Hva bringer dere så langt fra veiene?
Vi flyktet fra Bon Machán.
Magikerne og de eldre fornektet det nye imperiet.
Soldatene brant alt ned,
de stjal ungdommen vår for å grave opp tårn.
Heve monolitter.
Hvorfor hever de dem utenfor Xin'trea?
Er du Lerken?
-Jeg bruker ikke det navnet lenger. -Jeg så deg på Aedd Gynvael i fjor.
Du var fantastisk.
De sangene, de er så fulle av håp, de fikk oss til å føle oss spesielle.
Som om verden var vår.
Kan du synge "Den sorte rose"?
Vi trenger litt håp.
Vi er Den sorte rose
Det er nok.
Lykke til.
Vi er Den sorte rose
Reis dere, og la dem høre…
Han hadde hørt sangen langt sør i Xin'trea,
nynnet fra døråpninger,
sunget i gater og kroer, alltid blant de lavættede.
Og nå her så langt nord. Hvordan kunne én sang ha så mye kraft?
Vi er ikke langt unna. Gå forsiktig om du kan.
Denne Scían,
er hun paranoid?
Stammen hennes ble forgiftet.
Fallgrop.
Jeg har vært ute på tur før.
Jeg så den.
Og den 30 skritt tilbake.
Hun må prøve hardere for å…
Fordømt.
Klanene er borte.
Hvorfor lever du?
Jeg fornemmer ekkoet av slakt på deg.
Du fikk det du ville ha av beistet jeg ga deg.
Det gjorde jeg.
Jeg har tatt kontroll over kontinentet.
Og likevel?
Det er ikke nok.
Folket vil ikke akseptere meg som keiser.
Jeg er lavættet.
Interessant…
Jeg trenger en kraft som bare jeg kan bruke.
En som hever meg over enhver høyættet, monark eller hær.
Du vil være en gud blant alver.
Ja.
Jeg trenger Kaosmagien din.
Er du villig til å ofre hva som helst, uansett hva det koster deg?
Ja.
Hva enn du ber om, du skal få det.
Tenk at du skulle formørke mitt liv igjen.
-Jeg mente ikke å føre deg i vanære. -Likevel gjorde du det.
Keiserinnen vil ha deg død.
Hvorfor kom du hit?
For å be om hjelp.
Bli med oss.
Vi skal drepe henne.
Hvis ikke for meg, så for dine forfedre.
Xin'trea stjal deres hellige sverd.
Du kan få Sjeleplyndreren tilbake.
Hvem vet hvor det er nå.
Det er med de andre trofeene i palasset.
Tre grønne steiner og markeringer på skaftet,
noe om…
…Sorte sanddyner.
Født av Sorte sandyner.
Sverd og sjel er ett.
Alle begynnelser.
Alle avslutninger.
Dere kommer ikke gjennom byporten.
Hvis du kommer så langt, siden du reiser med fienden.
Valurt.
Det lindrer smerten.
Éile.
Du kan ikke stole på henne.
Hun bærer nag til deg.
Som leiesverd har hun kontakter. Vi trenger kanskje dem.
Kontakter hun kan selge deg til.
Det er ingen andre igjen.
Scían er alt jeg har.
-Himmelen er illevarslende. -Vi har en sjanse om vi samarbeider.
Tokten deres er håpløs.
Jeg trenger deg. Vi trenger deg.
-Du må gå din egen vei. -Jeg kan få oss inn i palasset.
Det finnes en ubevoktet passasje.
Vi trenger hjelp.
Det gjør dere sikkert.
Men…
Jeg blir ikke med dere.
Det eneste positive med alt dette er at Hundeklanen er borte for godt.
Måtte faren din lide evig i en ensom grav.
Faren min burde ha fullført kong Darachs arbeid.
Drept deg sammen med de andre.
Jeg skulle gjerne sett at han prøvde. Overrumplet av en søt, liten prinsesse,
ikke egnet til å holde øksen til en klanhøvding.
-Hva gjør du? -Det er han som har en øks.
Men han vet ikke hvordan den brukes.
Scían, stopp!
-Du har blitt rusten. -Har jeg?
Instinktene dine er gode, men du lar følelsene dine styre deg.
Og du har glemt hvordan du jobber som en del av en klan.
Dere er ikke dårlige når dere samarbeider.
Vi kan jobbe med det.
Blir du med oss?
Forfedrene ønsker det.
Tre mot et imperium.
-Ikke nok. Vi må finne flere. -Da finner vi flere som vil drepe hurpa.
Det er ingen vei tilbake.
Slik ble to til tre.
De første dråpene i en malstrøm som skulle endre verden for alltid.
Vi er Den sorte rose
La ingen tvile på vår sak
Reis dere, og la dem føle tornene våre
Friheten vil bli vår
Vi er Den sorte tornete rose
Synger sanger for de ukjente
Reis dere, og la dem høre vårt brøl
De lavættedes dag har kommet
En blomst skal vokse
Der vårt bondeblod renner
De har tatt våre liv
Det er frøene de sår
Reis deg opp fra jorda
Reis deg opp fra jorda de eier
Vi er Den sorte rose
La ingen tvile på vår sak
Reis dere, og la dem føle tornene våre
Så friheten kan bli vår
Vi er Den sorte tornete rose
Synger sanger for de ukjente
Reis dere og la dem høre vårt brøl
De lavættedes dag har kommet
For hver rose de kutter
Vil en annen vokse
Til landet er dekket Med kronblad som snø
Intet lys i slottene
Intet lys på gullet
Vår kamp er udødelig
Vår sannhet vil bli fortalt
Vi er Den sorte rose
La ingen tvile på vår sak
Reis dere og la dem føle tornene våre
Og friheten blir vår
Vi er Den sorte tornete rose
Synger sanger for de ukjente
Reis dere og la dem høre vårt brøl
De lavættedes dag har kommet
Vi er Den sorte tornete rose
La våre stemmer være vårt felles sverd
Reis dere og la dem føle tornene våre
De lavættedes dag har kommet
Tekst: Anya Bratberg