‫- אה"מ סימפסון -‬
‫פרחים סגולים.‬
‫אאוץ'.‬
‫הנה אתה.‬
‫- יומנו של ד"ר ג'יימס ת'אקר‬ ‫1911 -‬
‫- סוויט טות': נער עם קרניים -‬
‫איש גדול.‬
‫ג'פ!‬
‫איש גדול?‬
‫ג'פרד.‬
‫איש גדול!‬
‫זהו סיפור,‬
‫סיפור על אחרוני האדם.‬
‫אלה שניסו לפגוע בנו...‬
‫ואלה שניסו לעזור.‬
‫- גן חיות‬ ‫מחוז אסקס -‬
‫- אוכל כלבים איכותי -‬
‫כן, אנחנו בסדר.‬
‫מחזירים את המרחב להומו ספיינס!‬
‫תנקזו את זה!‬
‫קדימה. מה קורה? תמהרו.‬
‫קדימה!‬
‫כן, קיבלתי.‬ ‫התקבל מידע שמאשר את הצטמצמות האוכלוסייה.‬
‫המקום הזה צריך להיות יפה עד סוף השבוע.‬
‫ג'וני, יש לך את מפתחות המכלאה?‬
‫היי, עצור. חכה שם.‬ ‫-קדימה!‬
‫- השמורה שלנו -‬
‫- סכנה‬ ‫אין כניסה -‬
‫ארוחת בוקר, יצורים קטנים.‬
‫לא.‬
‫אנחנו לא אוכלים אוכל כלבים.‬
‫אבל אני רעב.‬
‫גם אני רעבה, אבל אנחנו‬ ‫לא אוכלים אוכל לכלבים.‬
‫מה לגבי ארל?‬
‫אני רעב.‬
‫בסדר.‬
‫לכו על זה.‬
‫תאכל.‬
‫אני לא רעב.‬
‫אכלתי שוקולד.‬
‫מה היה הדבר הזה שעשית עם הידיים?‬
‫שפת הסימנים.‬
‫סימנים?‬
‫רוב בני הכלאיים לא יכולים לדבר כמונו.‬
‫לא לימדו אותם?‬
‫זה, או שהם פשוט לא יכולים להגיד מילים‬ ‫כי אין להם את מיתרי קול כדי לדבר.‬
‫אז אנחנו מוצאים דרכים אחרות לתקשר.‬
‫זו היילי.‬
‫הקולות האלה אומרים שהיא מקללת.‬
‫היא מקללת הרבה.‬
‫היא רוצה לדעת מי לימד אותך לדבר.‬
‫אף אחד.‬
‫רגע, מה עם ההורים שלך?‬
‫לא ממש היו לי הורים.‬
‫אז מי זה איש גדול?‬
‫אתה מדבר מתוך שינה.‬
‫הרבה.‬
‫הוא היה... הוא לא היה אבא שלי.‬
‫סתם איש.‬
‫איש ממש טוב.‬
‫אבל הוא איננו. עכשיו זה רק אני.‬
‫מה זה המקום הזה?‬
‫אנחנו בחדר המשאבות.‬
‫זה המקום הכי גרוע בכל גן החיות.‬
‫איך את יודעת?‬
‫כי גרנו שם למעלה.‬
‫עד אתמול.‬
‫בטח יש דרך כלשהי החוצה.‬
‫זה גן חיות, גאס.‬
‫הוא נבנה להחזיק חיות בפנים.‬
‫אנחנו לא חיות.‬
‫לא לגמרי, לפחות.‬
‫ניסיתם כבר לחפור?‬
‫כן. אני בובי.‬
‫אני חופר כל היום.‬
‫אבל הוא לא יכול לעבור את הקירות החיצוניים.‬
‫בטון, עמוק מאוד.‬
‫הוא...‬ ‫-כמונו?‬
‫סליחה, דילגנו על ההיכרויות.‬
‫כולם, תגידו שלום לגאס.‬
‫היי.‬ ‫-פגשת את ג'וג'ו דביבון.‬
‫היא יכולה לדבר.‬
‫- אני מעדיפה את שפת הסימנים. -‬
‫ג'וניור אוהב להשגיח מקורות הגג.‬
‫והיילי היא זו...‬
‫שמקללת הרבה.‬ ‫-שמקללת הרבה.‬
‫ומחקה קולות.‬
‫אנה והאנה עושות הכול ביחד.‬
‫- אנחנו גם שומעות הכול. -‬
‫וזה ארל.‬
‫חבורת נשים נחמדה טיפלה בו.‬
‫ולימדו אותי לדבר.‬
‫וזו מאיה.‬
‫תיזהר מהזנב שלה.‬
‫וואו!‬
‫פין הוא התוספת החדשה ביותר, חוץ ממך.‬
‫הוא עבר דברים לא פשוטים.‬
‫הוא יכול לדבר, אבל...‬
‫רק כשבא לי.‬
‫בסדר.‬
‫אוטו לא רואה כל כך טוב.‬
‫והוא משאיר דורבנות בכל מקום.‬
‫וזה מקס.‬
‫אתה בטח...‬
‫בואש.‬ ‫-כן.‬
‫וואו!‬
‫זה צב?‬
‫זה טדי.‬
‫הוא ממש ביישן.‬
‫אימא הייתה באמצע לבנות לו בריכה‬ ‫כדי שהוא יהיה קרוב למים, אבל...‬
‫הוא ממש מתגעגע אליה. כולנו.‬
‫קח את הזמן שלך איתו.‬
‫את לא שוכחת מישהו?‬
‫רוי.‬
‫מי זה רוי?‬
‫ילד הזיקית.‬
‫הם לקחו אותו אתמול בלילה כשהביאו אותך.‬
‫אני לא יודעת, ג'וג'ו.‬
‫אני לא יודעת מתי הוא יחזור.‬
‫רוי.‬
‫- בית -‬
‫ככה יותר טוב.‬
‫בחיי, צריך לעשות הכול בעצמך בימינו.‬
‫איך זה שאנשי התחזוקה הטובים ביותר‬ ‫היו הראשונים ללכת?‬
‫עכשיו, כמה גדולה אמרת שהמשפחה שלך?‬
‫אנחנו רק שניים.‬
‫כל הזמן דחינו להביא ילדים, ואז...‬
‫הטבע החליט בשבילנו, אני מניחה.‬
‫הקטע עם החיות לא היה בשבילנו.‬
‫אל תדאגי. ברוקברידג' יש‬ ‫מדיניות קפדנית של "בלי ילדים חיות".‬
‫טוב, אני מניחה‬ ‫שקוראים להם עכשיו "בני כלאיים".‬
‫אתם תאהבו לגור כאן.‬
‫האבטחה מעולה.‬
‫טוויילה מטפלת בגינה הקהילתית שלנו.‬
‫התחלנו לאגור אלכוהול בימים הראשונים.‬
‫משקאות פעמיים בחודש.‬
‫השכנים ארגנו את זה בשבילכם.‬
‫אנחנו כל כך שמחים שיש לנו רופא נוסף.‬
‫הוא בעצם כבר לא עוסק ברפואה.‬
‫טוב, כמו לרכוב על אופניים, ודאי.‬
‫כמעט שכחתי.‬
‫כאן הסוסה שלך, טריקסי, הרגה אותי.‬
‫ואת ואדי טייחתם את זה.‬
‫טייחתם את זה...‬
‫טייחתם את...‬
‫כמה זמן הייתי מחוסרת הכרה?‬ ‫-מאתמול בלילה.‬
‫זה הכי הרבה זמן שאי פעם עברת בלי מנה.‬
‫איך...‬
‫נתנו לי מעבדה משלי.‬
‫אני עובד בלי הפסקה מאז שנחתנו.‬
‫אבל... הרוטב הסודי.‬
‫בואי רק נגיד שיש כאן אספקה טרייה.‬
‫נאלצת לעשות את זה בעצמך?‬
‫תודה, אדי.‬
‫תנוחי בינתיים.‬
‫עברת הרבה.‬
‫שנינו.‬
‫היי.‬
‫מתי נצא מכאן?‬
‫בקרוב.‬
‫ואם יהיה לנו מזל, נצא עם תרופה.‬
‫נגמר הזמן, זוג אוהבים.‬
‫בוא.‬
‫לא הייתי צריך ללבוש את כל זה.‬
‫אנחנו ישנים באותו חדר בעשר השנים האחרונות.‬
‫פקודות של אבוט, חבר.‬
‫יפה, יפה.‬
‫אין מנוחה לרשעים, דוקטור.‬
‫מה דעתך?‬
‫זה מאוד ורוד.‬
‫חשבתי שסיכמנו שתעבוד על תרופה,‬ ‫לא על הקשקוש הזמני הזה.‬
‫אשתי מעל לכול.‬
‫חוץ מזה, עם זה אתה מחזיק אותי, לא?‬
‫אם היא תמות, אין לך כלום.‬
‫טוב, אם היא תמות,‬
‫אז גם אתה.‬
‫אני יוצא ליומיים הקרובים, לטיול חשוב מאוד.‬
‫אני מצפה לתוצאות בשובי.‬
‫עם כל הכבוד, אני מותש.‬
‫שלושים ושניים אנשים מתו הבוקר מהחולי‬
‫במקום שנקרא פעם אלבקרקי.‬
‫לא ישנתי כבר שלושה ימים.‬ ‫-יודע מה גודל האוכלוסייה שם עכשיו?‬
‫אני צריך לנוח.‬ ‫-מאתיים.‬
‫מעולם לא אהבתי את אלבקרקי.‬
‫זה קורה בכל מקום.‬
‫ככה נראה הגל החדש.‬
‫וזה נורא.‬
‫אבל אני לא יכול לספק‬ ‫אם אני לא מסוגל לחשוב.‬
‫בזמן ששיחקת "בית" עם אישה מתה,‬
‫הדבר הזה שחיסל 98 אחוזים מהמין האנושי,‬
‫ושמשתנה מהר יותר מכל מה שאי פעם ראינו,‬
‫מתקדם היישר לעברנו.‬
‫לא אכפת לו ממך או מהחצי השני שלך.‬
‫והוא בטח לא צריך לנמנם.‬
‫אתה יודע למה?‬
‫כי הוא יותר חכם ממך.‬
‫תנוח כשתמות.‬
‫היא לא מקבלת מנה נוספת עד שתספק.‬
‫כן, אבל הזריקה הזאת לא תחזיק הרבה.‬
‫אז כדאי שתמהר, כן?‬
‫ייקח שבועות עד...‬
‫אנחנו נמות תוך שבועות.‬
‫יש לך שלושה ימים.‬
‫יש לי תוכניות גדולות עבורנו.‬
‫מי אחראי בהיעדרי?‬
‫אני, אדוני.‬
‫תעשה את זה שוב, בנחישות.‬
‫אני, אדוני!‬
‫שמעת את זה?‬
‫זה היה... צמרמורת.‬
‫עכשיו תעשו לנו טובה ותגדלו ביצים, שניכם.‬
‫תכין את חדר הניתוח, ג'וני.‬
‫יש לנו עבודה לעשות.‬
‫היי! תהיו בשקט.‬
‫חיות מטונפות.‬
‫אנחנו שונאים אותו.‬
‫גם אני. הוא אחד הרעים שתפסו אותי.‬
‫איך הם תפסו אותך?‬
‫התקשרתי לרדיו הזה.‬
‫אני מניח שחיפשתי...‬
‫אני לא ממש יודע מה חיפשתי.‬
‫אני מניח שפשוט לא רציתי להיות לבד.‬
‫מה עם הרדיו?‬
‫אפשר להתקשר לאימא.‬
‫להתקשר לאימא.‬
‫מה הם אומרים?‬
‫אם נוכל לתפוס את אימא ברדיו...‬
‫אז אולי היא תמצא דרך להוציא אותנו.‬
‫אבל איך יודעים אם יש לה רדיו?‬
‫רואים שלא פגשת אותה.‬
‫אבל איך נשיג רדיו?‬
‫חדר רדיו. למעלה.‬
‫רדיו זה להקשבה. אף פעם לא לדיבור.‬
‫אבל אני יודעת להשתמש בו.‬
‫הייתי צופה בה.‬
‫כן, אבל איך תגיעי לשם?‬
‫קדימה!‬
‫- צוות בלבד!‬ ‫אין כניסה -‬
‫קדימה, בובי.‬
‫קדימה.‬
‫- צוות גן החיות בלבד -‬
‫מה לעזאזל נעשה עם אלה?‬
‫הבוס אמר להוציא אותם, אז מוציאים אותם.‬
‫היי, תרגול מטרה?‬
‫טוב, אפשר...‬
‫או שאפשר לזרוק אותם מהבניין‬ ‫ולראות אותם מתפוצצים.‬
‫רואה, בגלל זה קיבלת קידום. יש לך רעיונות.‬
‫בובי, הצלחת!‬
‫קדימה!‬ ‫-תן לי את המפתחות.‬
‫זוז!‬ ‫-זוזי את!‬
‫עזרו למאיה.‬ ‫-קדימה.‬
‫קדימה.‬
‫נסו עם המראה.‬ ‫-את ממש קרובה.‬
‫עזרה.‬
‫הנה, אני אעזור.‬ ‫-קדימה.‬
‫תראו, זה בחוץ.‬ ‫-תמשכי...‬
‫היי, המפתחות אצלך?‬
‫חשבתי שהם אצלך.‬
‫הם בטח אצל ג'וני.‬
‫ההיפי ההוא? איך הבחור הזה אחראי על משהו?‬
‫אתה יודע מי זה ההיפי הזה, כן?‬ ‫-לא, מי?‬
‫בחור מפחיד ביותר.‬
‫הם הלכו, ונדי. קדימה!‬
‫ונדי. לכי. עכשיו.‬
‫ואם הם יחזרו?‬ ‫-זה בסדר. קטן עלייך.‬
‫ואם לא אצליח?‬
‫תראה מה הם עשו לנו בפעם האחרונה.‬
‫בפעם האחרונה לא היה לך אותי, בסדר?‬
‫אני אלך איתך. רק תגידי לי מה לעשות.‬
‫בסדר.‬
‫אני צריך כאן עזרה.‬
‫קדימה.‬
‫גאס, בוא.‬
‫תישאר קרוב.‬
‫שם.‬
‫הצלחנו.‬
‫את הצלחת.‬
‫מוכנה?‬ ‫-נולדתי מוכנה.‬
‫אימא, אנחנו בחיים.‬
‫אנחנו בחדר המשאבות מתחת למכלאת הפילים.‬
‫והם לקחו את רוי.‬
‫אל תסתכלי.‬
‫האם זה היה...‬
‫רוי.‬
‫תגידי לה למהר.‬
‫בסדר.‬
‫תודה.‬
‫אתה לא תחפור דרך החוצה מכאן שוב.‬
‫מה אימא אמרה?‬
‫אני לא יודעת. היא לא הגיבה.‬
‫ראיתם את רוי?‬
‫רוי לא יחזור, חבר'ה.‬
‫נכון. כי רוי ברח.‬
‫כן, הוא התגנב החוצה אחרי שלקחו אותו.‬ ‫שמענו אותם מחפשים.‬
‫הוא חופשי.‬
‫רוי ברח!‬
‫- ברוכים הבאים ליוטה‬ ‫אתם נכנסים לשטחי השפלה -‬
‫דאץ'.‬
‫ידידי.‬
‫השפלה נהיית יפה יותר‬ ‫בכל פעם שאני עובר כאן.‬
‫מדהים מה מחסור באנשים יכול לעשות.‬
‫טוב, כולנו סיכמנו על שעה. ז'אנג מאחרת?‬
‫היא לא באה, נכון?‬
‫היא מוסרת ד"ש.‬
‫טקסס חטפה קשה את ה...‬ ‫-כן, הגל החדש, אני יודע.‬
‫זן יום הדין.‬
‫זן יום הדין, אה?‬
‫לא כאילו עברנו מספיק צרות‬ ‫כדי להיות כאן בשבילך.‬
‫בפעם אחרת, דאג.‬
‫יש כמות מוגבלת של זמן, ילדי.‬
‫תן לי לנחש,‬ ‫גם החבר המחורבן שלך מהמערב לא בא.‬
‫שניהם מצטערים מאוד.‬
‫הם שלחו אותי לדון‬ ‫בבעיות שיש לך וטרם נפתרו.‬
‫כולכם הסכמתם להקשיב להצעה שלי.‬
‫השלושה לא מפסיקים הכול בשביל כל אחד.‬
‫אני לא סתם אחד.‬
‫כבר הצבענו.‬
‫לא משנה מה אתה זומם, אנחנו לא מעוניינים.‬
‫הבנתי.‬
‫בפעם אחרת.‬
‫מה אם אין לנו יותר זמן?‬
‫אנשים מפחדים.‬
‫אני רואה את זה באנשיי.‬
‫אני רואה את זה באנשיך.‬
‫כן. איפה שאתה רואה פחד, אני רואה הזדמנות.‬
‫אני לא מחבב אותך, אתה לא מחבב אותי.‬ ‫אבל עלינו לעבוד יחד.‬
‫אני אתן לך עצה.‬
‫לך הביתה.‬
‫לעולם לא נקבל אותך.‬
‫תגיד את המילה, גנרל.‬
‫תנו לו ללכת.‬
‫ברגע שהם יבינו על מה אנחנו עובדים,‬
‫הם יבואו להתחנן בפנינו.‬
‫סליחה, בובי. ננסה שוב מאוחר יותר.‬
‫למה אמרת להם את מה שאמרת על רוי?‬
‫היינו חייבים.‬
‫לפעמים זה בסדר לכופף קצת את האמת.‬
‫אם זה עוזר...‬ ‫-מי אמר?‬
‫אימא שלי אף פעם לא שיקרה לנו.‬
‫טוב, מה התכוונת להגיד להם?‬
‫את האמת.‬
‫אם ייקחו אותנו, לא נחזור.‬
‫מה שקרה לרוי זה לא אשמתך.‬
‫אל תאשימי את עצמך.‬
‫זו לא אשמתך שכולכם נלכדתם.‬
‫הם תפסו גם אותי.‬
‫ואני הייתי עם האיש הכי ענק בעולם.‬
‫מה קרה לו?‬
‫אני לא יודע.‬
‫אני חושב שאולי הוא עם פאבה עכשיו.‬
‫אבל אם הוא היה כאן,‬
‫הוא היה אומר לי לא להיות עצוב.‬
‫ו...‬
‫לא לעשות שטויות מוזרות של איילים.‬
‫ואז הוא היה אומר לי לגדל זוג.‬
‫זוג מה?‬
‫אני לא יודע. הוא אף פעם לא אמר.‬
‫גם הוא היה מאשים את עצמו בדברים,‬ ‫אבל לא הכול היה באשמתו,‬
‫אני חושב.‬
‫מה אם אנחנו...‬
‫אל תגידי את זה.‬
‫אנחנו לא נגמור כמו רוי.‬
‫אנחנו יוצאים מפה, ונדי. כולנו יחד.‬
‫הוא מפחד מהחושך.‬
‫הוריו החביאו אותו במרתף‬ ‫לפני שהוא בא אלינו.‬
‫אימא נהגה לתת לו‬ ‫מנורת לילה כדי שיוכל לישון.‬
‫אני לא יודעת איך להגן עליהם בלעדיה.‬
‫טוב, אני בטוח שנמצא דרך.‬
‫חוץ מזה, שמעתי שחזירים‬ ‫אמורים להיות ממש חכמים.‬
‫אז את בטח גאונה או משהו כזה.‬
‫קדימה!‬
‫לא.‬
‫איפה אתה?‬
‫זה.‬
‫- בית חולים וטרינרי -‬
‫טוב, בוא נתקדם, במבי, קדימה.‬
‫זוז.‬
‫קדימה.‬
‫אתה יכול לדבר?‬
‫יש לך שם?‬
‫מאיפה אתה?‬
‫עברה כבר דקה.‬
‫בעוד כמה, ארבעה אנשים גדולים יופיעו בדלת.‬
‫ואני אצטרך לתת להם אותך.‬
‫הם ייקחו אותך לשולחן המתכת הקר ההוא.‬
‫והאיש עם המשקפיים האדומים‬
‫הוא יכריח אותי לחתוך אותך,‬
‫כדי שאוכל לחפש תשובות בתוכך.‬
‫הפנים שלי יהיו הדבר האחרון שתראה בחיים.‬
‫אלא אם...‬
‫אלא אם תוכל להתחיל לענות על השאלות שלי.‬
‫זה מה שעשית לרוי?‬
‫ידעתי שאתה יכול לדבר.‬
‫איך לקרוא לך?‬
‫גאס.‬
‫בן כמה אתה, גאס?‬
‫עשר.‬
‫אתה בטוח?‬
‫אני בן עשר.‬
‫שמי אדיטיה סינג.‬
‫אני מהרופאים האחרונים שנותרו.‬
‫מי לימד אותך לדבר?‬
‫פאבה שלי.‬
‫זה אבא שלך?‬
‫לא.‬
‫אין לי אבא.‬
‫הבנתי.‬
‫מה עשית לרוי?‬
‫לא ידעתי שהיה לו שם.‬ ‫-זו לא תשובה.‬
‫הכרת פעם מישהו שחלה מאוד?‬
‫הודות לילד הזה, מישהי שאכפת לי ממנה‬
‫מאוד מאוד,‬
‫עדיין חיה היום.‬
‫פגעת ברוי?‬
‫אתה מתכוון לפגוע גם בי?‬
‫אני לא איש רע, גאס.‬
‫אני רק מנסה למנוע מכולם לחלות.‬
‫שמע, מרוי לא יכולתי‬ ‫לקבל תשובות, אבל ממך כן.‬
‫עכשיו, תגיד לי, גאס, אבא שלך היה רופא?‬
‫אמרתי לך, אין לי אבא.‬
‫אז אימא שלך.‬
‫אין לי הורים. אפשר ללכת עכשיו?‬
‫גאס, אני אשאל אותך פעם אחרונה.‬
‫בן כמה אתה?‬ ‫-כבר אמרתי לך.‬
‫אני בן עשר. עשרה חורפים,‬ ‫עשרה קיצים, עשרה ימי הולדת.‬
‫לא ייתכן שעשר, גאס!‬
‫זה בלתי אפשרי. נגיף H5G9 הוא רק...‬
‫רק בן תשע.‬
‫אבל אני חושב‬ ‫שאולי יש לך נקודה לגבי ההורים שלך.‬
‫אתה יודע למה?‬
‫שמו לב למשהו כשבדקו אותך כשהגעת.‬
‫אין לך טבור.‬
‫מה זה...‬ ‫-הייתי רוצה לפגוש את הפאבה הזה.‬
‫הוא כבר לא כאן.‬
‫אתה מתכוון שהוא מת?‬
‫כן.‬
‫אבל ראיתי אותו שוב.‬
‫כשנפלתי לתוך הפרחים הסגולים.‬
‫יכולתי לראות אותו... בצד השני, או בראש שלי.‬
‫אני לא יודע, אבל...‬
‫דיברתי איתו.‬
‫הבנתי.‬
‫תוכל למצוא אותו שוב?‬
‫בפרחים הסגולים?‬
‫מוכנים.‬
‫היי, זה בסדר.‬
‫היי.‬
‫אני היחיד שיכול להגן עליך, גאס.‬
‫אני יכול לגרום לאנשים האלה ללכת.‬
‫אבל אני צריך לדעת שנוכל להמשיך לדבר ככה.‬
‫בסדר?‬
‫תראה. אני רוצה להראות לך משהו.‬
‫תראה.‬
‫אני לא רוצה את מה ששם.‬
‫אני רוצה את מה שכאן.‬
‫אוכל לסמוך עליך, גאס?‬
‫קדימה.‬
‫לא תפגע בעוד מאיתנו?‬
‫אם תעזור לי, אני מקווה שלא אצטרך.‬
‫שבועת זרת?‬
‫כן...‬
‫אני מבטיח לך.‬
‫רק עוד דבר אחד.‬
‫גאס, חזרת.‬
‫ברור. לא הייתי עוזב בלעדיכם.‬
‫וגם הבאתי איתי משהו.‬
‫"תודה שאתה חבר‬
‫"תודה שאתה חבר"‬
‫וואו!‬
‫הוריו השמיעו לו המון מוזיקה כשהוא היה קטן.‬
‫אני לא מכיר את השיר הזה.‬
‫"בנות הזהב".‬
‫אז מה הם רצו ממך?‬
‫לא הרבה.‬
‫אבל נראה לי שהצלחתי להרוויח לנו קצת זמן.‬
‫תודה.‬
‫מי את?‬
‫את קודם.‬
‫איפה ג'ודי?‬
‫ג'ודי בסדר.‬
‫אז שתדבר.‬
‫רגע, את...‬
‫את מי שאני חושבת שאת?‬
‫תלוי.‬
‫איך הגעת לעליית הגג שלי?‬
‫לעזאזל, זו את.‬
‫אני עם גאס.‬
‫גאס.‬
‫לא פיזית איתו. הוא ברח כשגילה שאת לא באמת...‬
‫הלו?‬
‫מי את? איך את מכירה את גאס?‬
‫אני בקי.‬
‫וגאס...‬
‫זה סיפור ארוך.‬
‫ריצ'רד איתך?‬
‫לא, הוא...‬
‫הוא איננו.‬
‫יש מישהו אחר עכשיו.‬
‫ג'פרד.‬
‫רגע.‬
‫כמה זמן את כבר עם הטלפון מופעל?‬
‫לא יודעת. כמה שעות?‬
‫הייתי מתחילה להתחבא במקומך.‬
‫אני לא מבינה. תגידי לי איפה את.‬
‫לא. יש מעקב על הטלפון הזה.‬
‫וברגע שהפעלת אותו, הוא הופעל.‬
‫רק תגידי איפה את. נוכל לבוא אלייך.‬
‫כמה הוא יודע?‬
‫הרבה.‬
‫הכול.‬
‫אני לא יודעת.‬
‫איך הוא?‬
‫את צריכה לראות אותו.‬
‫הוא גדל להיות לילד נהדר.‬
‫הוא מצא את הקלטת שלי?‬
‫איזו קלטת?‬
‫שיידי גרוב.‬
‫הקלטתי הודעה על קסטה‬ ‫והחבאתי אותה בעליית הגג.‬
‫תזכירי לי מה זה קסטה?‬
‫זה כמו קלטת.‬
‫היה לך וידאו?‬ ‫-לא.‬
‫קדימה, מהר.‬ ‫אנחנו לא יודעים מי עוקב אחרי הטלפון.‬
‫רגע, זה זה?‬
‫לא, אבל אנחנו מתקרבות.‬
‫כמו דיסק און קי?‬ ‫-יותר גדול מזה.‬
‫- ג'רי גרסיה, דייוויד גריסמן‬ ‫שיידי גרוב -‬
‫נראה לי ש...‬
‫- שיידי גרוב -‬
‫מצאתי.‬
‫הם כאן.‬
‫מי?‬
‫אחרוני-האדם.‬
‫קחי את הדברים, והסתלקי מפה.‬
‫אין מצב. אני מאחורייך.‬
‫לא!‬
‫רגע.‬
‫תפתחי את הדלת!‬
‫תפתחי אותה!‬
‫רק אחת מאיתנו תצא מכאן בחיים.‬
‫וזו צריכה להיות את.‬
‫ג'ודי! תפתחי את הדלת!‬
‫את חייבת להביא לגאס את הקלטת.‬
‫לחיות חיים.‬
‫תהיי נערה לשם שינוי. הרווחת את זה.‬
‫היה נעים להכיר אותך, בקי.‬
‫תודה, ג'ודי.‬
‫אנחנו יודעים שאת שם.‬ ‫תפתחי את הדלת או שנפרוץ אותה!‬
‫נעים להכיר גם אותך.‬
‫הייתם צריכים לדפוק.‬
‫רדו מהשטח שלי!‬
‫נכנסים, אדוני!‬
‫צאו מכאן עכשיו!‬
‫ניסיון יפה.‬
‫לא!‬
‫זהו סיפור על אחרוני האדם.‬
‫אלה שפעלו בשקט להציל את כולנו,‬
‫אבל סירבו ללכת בשקט.‬
‫תפרקו את המקום אם אתם צריכים.‬
‫חפשו בכל מקום!‬
‫פקודה שלי!‬ ‫-אדוני!‬
‫"האור הקטן שלי‬ ‫אתן לו לזרוח‬
‫"אתן לו לזרוח"‬
‫ארוחת צהריים, יצורים.‬
‫כלב?‬
‫איך הגעת לכאן?‬
‫איש גדול.‬
‫מה אם...‬
‫זה אומר שהוא בחיים.‬
‫זה גם מריח כמו אימא.‬
‫הם ביחד.‬
‫אמרתי לך! אנחנו יוצאים מכאן!‬
‫תרגום כתוביות: זואי רוז‬