МОНАРШЕ СУДНО «СІМПСОН»
Фіолетові квіти.
Ай.
Ось ти де.
ЩОДЕННИК ДОКТОРА ДЖЕЙМСА ТАКЕРА 1911 РІК
ЛАСУН
Здорованю.
Джеппе!
Здорованю?
Джепперде!
Здорованю!
Це історія
про останніх людей.
Тих, хто шкодив нам,
і тих, хто прагнув допомогти.
КОРМ ПРЕМІУМКЛАСУ
Так, усе добре.
Відвойовуємо місце для гомо сапієнсів!
Зливаємо.
Нумо. Що таке? Мерщій.
Швидше!
Так, прийняв. Кажуть, кількість населення скорочується.
Щоб до кінця тижня тут усе блищало.
Джонні, ключі від конури в тебе?
- Стоп. Зачекайте трохи. - Нумо!
НАШ ЗАПОВІДНИК
НЕБЕЗПЕЧНО НЕ ЗАХОДИТИ
Сніданок, малі виродки.
Ні.
Ми не їмо корм.
Але я голодний.
Я теж голодна, але ми не їмо собачий корм.
А як же Ерл?
А що Ерл?
Я голодний.
Добре.
Їжте.
Іди їж.
Я не голодний.
Я з'їв шоколадку.
А що це ти показувала руками?
Це мова жестів.
Мова жестів?
Більшість гібридів не говорять, як ми.
Їх ніхто не вчив?
Так. Або вони не можуть вимовити слова, бо не мають голосових зв'язок.
Тому ми спілкуємося інакше.
Це Гейлі.
Це вона так лається.
І частенько.
Вона питає, хто вчив тебе говорити.
Ніхто.
А що з твоїми батьками?
Насправді в мене не було батьків.
А хто тоді такий Здоровань?
Ти говориш уві сні.
Частенько.
Він був... Він не був моїм батьком.
А лиш чоловіком.
Хорошим чоловіком.
Але його вже немає. Є тільки я.
Що це за місце?
Ми на помповій станції.
Це найгірше місце в зоопарку.
Звідки ти знаєш?
Бо раніше ми жили нагорі.
До вчорашнього дня.
Тоді звідси має бути якийсь вихід.
Це зоопарк, Ґасе.
Тут утримували тварин.
Ми не тварини.
Принаймні не повністю.
А ви вже пробували копати?
Так. Я Боббі.
І я копаю весь день.
Але він не може обійти зовнішні мури.
Бетон. Глибоко вкопаний.
А він...
Схожий на нас?
Вибач, ми не представилися.
Народ, привітайтеся з Ґасом.
- Привіт. - З Джоджо ти знайомий.
Вона вміє розмовляти.
Але люблю мову жестів.
Джуніор любить причаїтися на кроквах.
А Гейлі - та, хто...
- Багато лається. - Багато лається.
Та імітує голоси.
Анна й Ханна роблять усе разом.
А це Ерл.
Його доглядали милі панянки.
Вони навчили мене говорити.
А це Мая.
Обережно з хвостом.
Ого.
Фінн - наш новенький, окрім тебе.
Йому було не солодко.
Він теж говорить, але...
Лише тоді, коли хочу.
Добре.
В Отто поганий зір.
І він усюди губить свої голки.
А це Макс.
Схоже, ти...
- Скунс. - Ага.
Ого.
Це черепаха?
Це Тедді.
Він дуже сором'язливий.
Мама зробила для нього басейн, щоб він був ближче до води, але...
Він дуже за нею сумує. Як і ми всі.
Дай йому час.
Ні про кого не забула?
Рой.
Хто такий Рой?
Хлопчик-хамелеон.
Його забрали вчора вночі, коли привезли тебе.
Не знаю, Джоджо.
Я не знаю, коли він повернеться.
Рой.
Так краще.
Кажу вам, усе доводиться робити власноруч.
І чого першими в небуття відійшли найкращі майстри?
То у вас велика родина?
Нас лише двоє.
З дітьми ми не поспішали, а тоді...
Схоже, природа все вирішила за нас.
Ми не по тваринах.
Не хвилюйтеся. У Рокбриджі суворо заборонено мати дітей-тварин.
Що ж, тепер ми називаємо їх «гібридами».
Вам тут сподобається.
Безпека на найвищому рівні.
Твайла доглядає за спільним садом.
Ще з перших днів ми запаслися алкоголем.
Тож застілля в нас щотижня.
А це вам подаруночки від сусідів.
Ми щиро раді, що матимемо ще одного лікаря.
Він облишив практику.
Ха! Це ж як їзда на велосипеді.
Ледь не забула.
Тут мене вбила ваша коняка Тріксі.
І ви з Аді це приховали.
Приховали...
Довго я була непритомна?
З минулої ночі.
Це твій найдовший період без дози.
Як ти...
Мені дали лабораторію.
Відколи ми тут, я працюю без упину.
Але таємний інгредієнт...
Скажімо так, у них є свіжі запаси.
Ти сам це зробив?
Дякую, Аді.
Відпочивай.
Ти багато пережила.
Ми пережили.
Слухай.
Коли ми виберемося звідси?
Скоро.
І якщо пощастить, то з ліками.
Час вийшов, голуб'ятка.
Ходімо.
Цей костюм зайвий.
Ми спали в одній кімнаті останні десять років.
Наказ Еббота, друже.
Так-так.
Негідникам немає спокою, лікарю.
Що скажете?
Багато рожевого.
Ми ніби домовилися, що ви робите ліки, а не якесь тимчасове лайно.
Дружина на першому місці.
А це ж ваш важіль впливу на мене.
Якщо вона помре, залишитеся з носом.
Якщо вона помре,
підете слідом.
У наступні кілька днів я їду у важливих справах.
Але опісля очікую результатів.
З усією повагою, але я виснажений.
Уранці від Немочі померли тридцять дві людини в місті,
що колись називалося Альбукерке.
Я не спав три доби.
Знаєте, скільки їх там зосталося?
- Я маю відпочити. - Кілька сотень.
Я не любив Альбукерке.
Це відбувається всюди.
Саме так виглядає нова хвиля.
Це жахливо,
та аби щось вийшло, я маю мислити ясно!
Поки ви гралися в доньки-матері з мертвою жінкою,
ця штука знищила 98% людського роду,
а ще вона мутує швидше, ніж усі відомі віруси,
і ось-ось накриє й нас.
Їй начхати на вас чи вашу половинку.
І їй точно не треба спати.
А знаєте чому?
Бо вона розумніша за вас.
Відпочинете в домовині.
Вона не отримає дози, доки ви не зробите ліки.
Але дія дози скоро скінчиться.
Тоді ліпше поквапитися, так?
Підуть тижні, щоб...
За ці «тижні» ми всі здохнемо.
У вас - три дні.
Я маю грандіозні плани.
Хто мене замінить?
Я, сер.
А тепер ще раз і рішучіше.
Я, сер!
Ви це чули?
Аж мороз по шкірі.
І зробіть послугу. Візьміть себе в руки, обидва.
Підготуйте операційну, Джонні.
У нас багато роботи.
Агов! Ану тихо.
Гидкі тварюки.
Ми його ненавидимо.
Я теж. Він із тих поганців, які мене спіймали.
Як тебе схопили?
Я дзвонив на радіо.
Думаю, я шукав...
Навіть не знаю, що саме я шукав.
Мабуть, не хотів бути самотнім.
Тобто радіо?
Можна подзвонити мамі.
Подзвонити.
Що вони кажуть?
Якщо ми зв'яжемося з мамою по радіо...
То вона спробує витягнути нас звідси.
Як знати, що в неї є радіо?
Ти точно ніколи її не бачив.
Але де взяти радіо?
У радіорубці. Нагорі.
Радіо слухають, по ньому не балакають.
Я знаю, як воно працює.
Я спостерігала за нею.
Так, але як ти туди потрапиш?
Уперед.
ЛИШЕ ПЕРСОНАЛ! НЕ ЗАХОДИТИ
Нумо, Боббі.
Давай.
ЛИШЕ ДЛЯ ПЕРСОНАЛУ
І що, чорт забирай, робити з ними?
Бос наказав винести, тож винесемо їх.
Для стрільби по мішенях?
Ну, як варіант...
Або скинемо з будівлі й глянемо, як вибухатимуть.
Тепер ясно, чого тебе підвищили. Голова в тебе варить.
Боббі, ти це зробив!
- Нумо! - Дай мені ключі.
- Ворушися! - Сам ворушися!
- Допоможи Маї. - Нумо.
Давай.
Візьми дзеркало.
Ти вже близько.
Допоможіть.
- Так, я допоможу. - Давай.
- Вийшло! - Потягніть...
Гей, а ключі в тебе?
Я думав, у тебе.
Певно, вони в Джонні.
У того хіпі? А чого цей чувак тут за головного?
- А ти знаєш, хто цей хіпі? - Ні, хто він?
Такий собі стрьомний чувак.
Вони пішли, Венді. Ходи.
Венді. Уперед.
- А якщо вони повернуться? - Нічого. Ти впораєшся.
А якщо ні?
Згадайте, як нас покарали того разу.
Того разу з вами не було мене.
Я піду з тобою. Просто кажи, що робити.
Добре.
Допоможи-но мені.
Ходімо.
Уперед.
Ходімо.
Ґасе, ходімо.
Не відставай.
Сюди.
Ми це зробили.
Ти це зробила.
- Готова? - Завжди готова.
Мам, ми живі.
Ми на станції під загоном для слонів.
Роя забрали.
Не озирайся.
Це був...
Рой.
Хай поквапиться.
Що ж.
Дякую.
Ти тут більше не копатимеш.
Що сказала мама?
Без поняття. Вона не відповіла.
А ви бачили Роя?
Слухайте, Рой більше не повернеться.
Саме так. Бо Рой утік.
Так, він вислизнув від них. Ми чули, як вони шукають його.
Він вільний.
Рой утік!
ВІТАЄМО В ЮТІ ВИ В'ЇЖДЖАЄТЕ В НИЗОВИНИ
Датче.
Аміґо.
З кожним моїм приїздом Низовини тільки кращають.
Дивовижно, що може зробити відсутність людей.
Ми ж домовилися про час зустрічі. Чжан запізнюється?
Вона не прийде, так?
Передавала привіт.
- Техас сильно постраждав від... - Нової хвилі, знаю.
Штам Судного дня.
Штам Судного дня, так?
У нас не менше проблем, але ми все одно сюди приїхали.
Перенесемо на інший час, Даґу.
Час - обмежений ресурс, друже.
Дай угадаю: твій довбанутий друг-західняк теж не прийде.
Їм обом дуже шкода.
Тому вони послали мене вирішити всі твої питання.
Ви погодилися вислухати мою пропозицію.
Заради абикого Троє справ не покинуть.
Я не абихто.
Ми вже проголосували.
Хоч що ти пропонуєш, нас це не цікавить.
Ясно.
Іншим разом.
А якщо в нас немає цього іншого разу?
Люди налякані.
Я бачу це по своїх людях.
І бачу це по твоїх людях.
Так. Де ти бачиш страх, я бачу можливість.
Ми не подобаємось один одному. Але маємо працювати разом.
Дам тобі пораду.
Їдь додому.
Ми тебе не приймемо.
Лиш одне слово, генерале.
Нехай їдуть.
Коли до них дійде, над чим ми працюємо,
вони на колінах до нас приповзуть.
Вибач, Боббі. Спробуємо пізніше.
Нащо ти збрехав їм про Роя?
Так було треба.
Іноді правду можна трохи змінити.
- Щоб зарадити... - Хто сказав?
Мама нам ніколи не брехала.
А що ти збиралася їм сказати?
Правду.
Якщо нас заберуть, ми не повернемося.
Рой не на твоїй совісті.
Не картай себе.
Ти не винна, що вас схопили.
Мене теж схопили.
А зі мною був найкремезніший чоловік на світі.
Що з ним сталося?
Не знаю.
Думаю, він тепер із Паббою.
Та якби він був тут,
сказав би не хнюпити носа.
А ще
щоб без дивної оленячої фігні.
Ну і відростити пару сталевих.
Яку пару сталевих?
Не знаю. Він не пояснював.
Він теж у всьому себе звинувачував, але його провиною було не все.
По-моєму.
А якщо ми...
Не кажи так.
Доля Роя нас не спіткає.
Ми виберемося звідси, Венді. Усі разом.
Він боїться темряви.
Батьки ховали його в підвалі, перш ніж він прийшов до нас.
Мама запалювала йому нічник, щоб він міг заснути.
Я не знаю, як захистити їх без неї.
Ну, ми точно щось придумаємо.
До того ж я чув, що свині страшенно розумні.
Тож ти, мабуть, генійка.
Хутко.
Ні.
Де ти?
Он того.
ЗООПАРК ВЕТЛІКАРНЯ
Так, Бембі, не стоїмо. Нумо.
Ворушися.
Ходімо.
Ти вмієш говорити?
У тебе є ім'я?
Звідки ти?
Уже минула хвилина.
Незабаром до дверей прийде четверо здоровил.
Я муситиму віддати тебе.
Вони відведуть тебе до того холодного металевого столу.
А потім чоловік у червоних окулярах
змусить мене розітнути тебе,
щоб я пошукав у тобі відповіді.
Моє обличчя буде останнім, що ти побачиш.
Хіба що...
Хіба що ти почнеш відповідати на мої запитання.
Ось що ви зробили з Роєм?
Я знав, що ти розмовляєш.
Як тебе називати?
Ґас.
Скільки тобі років?
Десять.
Ти впевнений?
Мені десять.
Мене звати Адітья Сінгх.
Я один з останніх лікарів.
Хто навчив тебе мови?
Мій Пабба.
Це твій батько?
Ні.
У мене немає батька.
Ясно.
Що ви зробили з Роєм?
- Я не знав його імені. - Це не відповідь.
Ти знав когось, хто сильно занедужав?
Завдяки тому хлопцю важлива людина,
дуже для мене дорога,
досі жива.
Ви скривдили Роя?
І мене теж скривдите?
Я не погана людина, Ґасе.
Я намагаюся вберегти всіх від хвороби.
Рой не міг відповісти на питання, але ти можеш.
Скажи мені, Ґасе, твій батько був лікарем?
У мене немає батька.
Тоді мати.
У мене немає батьків. Можна я піду?
Ґасе, я спитаю тебе востаннє.
- Скільки тобі років? - Я казав.
Десять. Десять зим, десять літ, десять днів народження.
Такого не може бути!
Це неможливо. Вірусу H5G9 лишень...
дев'ять років.
Але, гадаю, ти щось розкопав про своїх батьків.
А знаєш чому?
Ті чоловіки дещо помітили, коли тебе оглядали.
У тебе немає пупка.
- Що таке... - Я хочу познайомитися з Паббою.
Він уже не тут.
Тобто він помер?
Так.
Але я його бачив ще раз.
Коли впав у фіолетові квіти.
Я бачив його по той бік або у своїй голові.
Не знаю, але
я говорив із ним.
Зрозуміло.
Можеш ще раз його знайти?
У фіолетових квітах?
Ми готові.
Гей, усе добре.
Агов.
Лише я можу тебе захистити, Ґасе.
Я можу змусити цих чоловіків піти.
Але пообіцяй, що й далі говоритимеш зі мною.
Домовилися?
Слухай, я дещо тобі покажу.
Глянь.
Мені не потрібне ось це.
Та я хочу отримати це.
Я можу тобі довіряти?
Пора.
Ви не скривдите нас?
Якщо ти допоможеш, сподіваюся, що ні.
Клянетеся?
Ага...
Даю тобі слово.
І ще одне.
Ґасе, тобі вдалося.
Звісно. Я не піду без вас, народ.
І я дещо приніс.
Дякую за твою дружбу
Ого.
Батьки часто вмикали йому музику в дитинстві.
Я не знаю цієї пісні.
«Золоті дівчата».
То чого вони від тебе хотіли?
Нічого особливого.
Але, гадаю, я виграв нам трохи часу.
Дякую.
Хто ти?
Ти перша.
Де Джуді?
Джуді в нормі.
Дай їй слухавку.
Чекай, а ти...
Ти та, хто я думаю?
Хтозна.
Як потрапила на моє горище?
Чорт забирай, це ти.
Я з Ґасом.
Ґас.
Хоча не зовсім. Він утік, коли дізнався, що ти не його...
Алло?
Хто ти? Звідки знаєш Ґаса?
Я Беккі.
А Ґас...
Це довга історія.
Річард із тобою?
Ні, він...
Він загинув.
Та є інший чоловік.
Джепперд.
Чекай.
Ти давно активувала телефон?
Не знаю. З пару годин.
Тоді тобі ліпше сховатися.
Я не розумію. Просто скажи, де ти.
Ні. На телефоні є трекер.
Він активується разом із телефоном.
Просто скажи, де ти. І ми прийдемо.
Що саме йому відомо?
Чимало.
Усе.
Не знаю.
Який він?
Його варто побачити.
Він став чудовою дитиною.
Він знайшов мій запис?
Який запис?
«Шейді Ґроув».
Я записала дещо на касету й сховала її на горищі.
Повтори, що за касета?
Це типу плівка.
- У тебе був магнітофон? - Ні.
Давай, швидше. Раптом хтось стежить за телефоном.
Це воно?
Ні, але вже тепліше.
- Схоже на флешку? - Трохи більше.
ДЖЕРРІ ҐАРСІЯ, ДЕВІД ҐРІСМАН «ШЕЙДІ ҐРОУВ»
Гадаю, я...
ШЕЙДІ ҐРОУВ
Я знайшла.
Вони тут.
Хто?
Останні.
Хапай усе й забирайся звідси.
Нізащо. Ми підемо разом.
Ні!
Чекай.
Відчини двері!
Відчиняй!
Лише одна з нас вибереться звідси живою.
І це маєш бути ти.
Джуді! Відчини двері!
Віддай касету Ґасу.
Живи.
Побудь трохи підліткою. Ти заслужила.
Рада знайомству, Беккі.
Дякую, Джуді.
Ми знаємо, що ти там. Відчиняй, або виб'ємо двері.
Я теж рада знайомству.
Дарма не постукали.
Геть із мого будинку!
Заходимо, сер!
Геть звідси!
Гарна спроба.
Ні!
Це історія про останніх людей.
Тих, хто тихо працював, щоб урятувати всіх нас...
Але відмовився тихо піти.
Переверніть геть усе.
Шукайте всюди!
- За моїм наказом! - Сер!
Цей світоч у мені Сяятиме всім навкруги
Сніданок, виродки.
Пес?
Звідки ти тут?
Здоровань.
А якщо...
То він живий.
А ще він пахне мамою.
Вони разом.
Я ж казав! Ми виберемося звідси!
Переклад субтитрів: Олександра Бурдейна