I starten af Det Store Nedbrud
brugte Store Mand alle vågne timer på at lede efter sin familie...
Familie...
...i håbet om at få dem hjem igen.
Men det her var ikke et hjem længere.
Nu var det blot et sted
fuld af dårlige minder.
ROSEWOOD-HOSPITALET
Nej...
Fuck!
ØJEBLIKKELIG KARANTÆNE FORSVUNDET
Hvor er I?
Hvor er min søn?
Hvor fanden er min søn?
Familie?
DER ER BRUG FOR DIG HVEM REDDER OS?
Menneskeheden først!
Jeg er træt.
Jeg ved ikke med jer, men jeg er træt af at vente på svar.
Ja!
Vi har gjort det nødvendige for at overleve,
men jeg er træt af at skulle klare mig selv.
Træt af at føle mig som jaget vildt, blot fordi jeg er menneske.
Ja!
Det er en forvirrende verden lige nu,
men jeg tør vædde på, at De Sidste Mænd skaber
en smule orden i det kaos.
Ja!
Meld jer! Red menneskeheden!
Ja, Coach!
Ja!
Coach.
Selvfølgelig klarede du den.
Det Store Nedbrud får ikke nummer 93 ned med nakken.
Hvad med Louisa?
Jeg mistede hende.
Både hende og barnet. Vores søn.
Jeg har ledt overalt. I karantænezoner, lejre og registre.
Hvor kan jeg mere lede?
Er det sandt, hvad du sagde?
Hvilken del?
Det om at få svar.
Det her vil åbne mange døre for dig.
Døre, der var lukket, fordi du er et nul i den nye verden, som jeg var.
Med De Sidste Mænd...
...kan du blive nogen igen.
Få det, der tilhører dig, tilbage.
Jeg vil bare have min familie.
- Hør her, T. - Menneskeheden først!
Hvis de er derude, vil De Sidste Mænd finde dem.
Menneskeheden først!
Er du med os?
Menneskeheden først!
Store Mand?
Store Mand!
Hvor er han? Hvor er...
Du er okay. Du har bare et angstanfald.
Træk vejret langsommere.
Tæl til ti.
En.
To.
Hvordan fandt du mig?
Tre.
- Jeg hørte din knægt i radioen. - Fire.
Da jeg kom frem, havde de ført ham til Reservatet.
Fem.
Seks.
- Så så jeg dig. - Syv.
Hvis De Sidste Mænd skød dig, må du være på min side.
Så du andre?
En pige, krøllet hår, hård negl. Hun var i et hus i Go Gro.
De sagde i radioen, at de fandt et safehouse der.
Måske var det der, din ven var.
Det brændte vist, og jeg mistede kontakten.
Det gør mig ondt.
Nej. Hvis hun er klog, er hun for længst væk.
Jeg hedder Aimee.
Hvor er min jakke?
Jeg efterlod den.
Jeg kunne lide den.
- Selv tak. - Fordi du efterlod den?
Fordi jeg reddede dit liv.
Du er Reservat-damen, der tog hybrider til sig.
Og du er efterlyst overalt.
Godt. Hjerterytmen er stabiliseret.
Så kan vi gå i gang.
Med hvad?
Pis også.
Her er planen.
Vores børn er her i Reservatet.
Ved midnat går jeg ind fra forsiden.
Held og lykke.
Hun er fandeme skør.
I guder.
Tager du afsted?
Stedet vil være strengt bevogtet.
Skal jeg få knægten ud, må jeg gøre det på min måde.
Vi kan gøre det sammen og få alle børnene ud.
Det er lettere at redde én.
Jeg kender stedet ud og ind.
Giv mig en chance. Det skylder du mig i det mindste.
Jeg går ind, finder børnene, og så går vi herud.
En gammel afspærret tunnel, der fører ind under zoo'en.
De har nok muret den til.
De ved ikke, den er der.
Den fører til en udgang på Crosby.
Jeg giver signal via radioen, og du møder os med min lastbil.
Planen er god.
Planen er ikke god.
Mor, vi er i live. Vi er pumpehuset under elefantfolden.
Og de tog Roy.
Svarer du, mister du din eneste fordel. Overraskelsesmomentet.
- Hvad fanden laver du? - De tog Roy.
Jeg må derind.
Hvad med midnat?
Vi har jo kun overraskelsesmomentet. Ingen forventer, at jeg går ind i dagslys.
Afvent mit signal.
Jeg lovede ikke at hjælpe.
Gus venter på dig.
Jeg sagde ikke navnet.
Du taler i søvne.
Fandens.
- I guder. - Giv en hånd herovre!
- Jeg har en dobbelt last! - Dobbelt last!
Lad mig lige tjekke det.
Tjek ind herovre.
Hætten af.
Brillerne.
Hånden.
Hånden!
Jeg må tage en blodprøve.
ANALYSERER...
INTET H5G9 SPORET
Alt er fint.
- Hvad er blomsterne til? - Det er fortroligt.
Jeg vil hjælpe dig, mens jeg er leder.
men er du ikke klar, når han kommer tilbage,
bliver vi begge straffet.
Alt er klar, når han kommer tilbage, Johnny.
Det håber jeg for din skyld.
Er du ny?
Jeg er lige rykket hertil. Hybrid-tjeneste.
Hvad laver du så med de chokoladebarer?
Vi kan vel bruge en snack.
Vil du have en?
Hvilken base kommer du fra?
Hvad angår det dig?
Besvar spørgsmålet.
Der var du.
De leder efter os ved elefantfolden.
Hun er med mig.
Øjeblik. Vis mig jeres identifikation.
Slap nu af.
Kom.
Tak, fordi du reddede mig.
Det gør jeg ikke.
Jeg vil forhindre dig i at ødelægge det for mig med Gus.
Lad os få ham befriet.
Ja, sgu.
Stop.
Jeg nakkede en afhopper i går.
Han havde en hybrid med sig.
Kender du noget til det?
Ja da. Ja.
Jeg hørte, du nakkede ham totalt.
Lige i brystet.
Du må hellere følge med.
Godt gået.
Børnene er denne vej. Kom.
- Er det Hulk? - Hov hov! Vi må væk herfra.
Nej! Vi må hente børnene.
Bliver vi fanget, bliver ingen børn hentet.
Soldat nede! Slå alarm!
Pis!
Vi er så tæt på. De aner ikke, vi prøver.
Se. Det finder de ud af.
Gus vil vide det.
Hallo! Jer der! Stop. Rør jer ikke!
HUNDEMAD
Åbn døren!
- Der kommer jeg da ikke ind. - Jeg vidste ikke, du tog med.
Åbn den forpulede dør nu!
Afsted!
For helvede! I guder.
Flyt jer!
Nej! Ingen sagde noget om en tunnel!
- Dig, jeg vil have øjne i luften. Nu! - Javel!
- Jer to, hent en jeep. - Modtaget.
Og få den skide tunnel lukket!
Alpha-enhed, ud på gaden.
Tag sydporten. Vi går mod øst og vest.
Få dronen i luften!
Så er der frokost, misfostre!
Hund? Hvordan kom du ind?
Store Mand! Så lever han.
Hvad sagde jeg? Vi slipper ud herfra!
Hør efter.
Vi må være klar, når de kommer.
Så kan vi møde Roy!
Roy! Møde Roy.
Hvad, hvis de tager en af os, før Mor kommer?
De kommer.
De henter os allesammen. Så længe vi bliver sammen.
Stol på det.
Hvor tager vi hen?
Måske til der, hvor Gus voksede op.
Ellers tak.
Var det ikke dit hjem?
Det troede jeg, men...
Jeg behøver ikke at tage tilbage.
Bobby kan ikke.
Halsbånd.
Du har ret, Bobby. Vi må have det af, før Mor kommer.
TOM SAWYERS EVENTYR
Hvad er der sket, Gus?
Derop?
Vores nye værelse.
Jeg forhandlede med Johnny om nye omgivelser.
Jeg skal bruge volieren.
Jeg føler mig levende igen.
Tak.
Jeg ville sige, du kan indrette det, som du har lyst til,
men her er vist ingen åbne interiørbutikker.
Du er i godt humør.
Betyder det, at arbejdet går godt?
Ja. Jeg er måske på sporet af noget stort.
Måske et gennembrud i, hvor hybriderne egentlig kom fra.
Hold da op! Hvordan...
Den her...
Den her hjortedreng ... Der er noget ved ham, Rani.
Hans far har måske skabt ham.
Har du fået nok søvn?
Hvert sekund, jeg sover, er et sekund, hvor jeg ikke finder en vej væk herfra.
Hør nu.
Jeg er bekymret for dig, Adi.
Måske kan du få en god nats søvn i nat
i sengen der sammen med mig.
- De indtrængende søges nu i hele byen. - Modtaget.
Er alt i orden?
Det er bare den kegle, der boede her før. Bare rolig.
Har nogen boet her?
Besked til dig, Doc. Blomstermanden er her.
- Adi? - Jeg skal arbejde.
...stadig ikke fundet.
Træk!
Ind på én række!
Tror I ikke, jeg kender det blik?
Jeg voksede op med en storebror.
Ja.
I skjuler noget.
Hænder! Luffer!
Vis mig dem.
Dagen bliver bare bedre og bedre.
Dig, hjorteknægt. Kom med mig.
Singh vil se dig.
Vi bliver her.
Hvad, hvis Mor kommer, før Gus kommer tilbage?
Jeg løb en stor risiko, fordi du lovede resultater.
Jeg håber, du ved, hvad du gør. Blomsterne kan dræbe os.
Ingen har fundet en kur på ti år, Johnny. Skal jeg finde en, må jeg tage chancer.
Du har ti minutter. Det er alt.
Kryds fingre for, at det virker.
Gus.
Kan du høre mig?
Ja.
Jeg vil prøve noget andet denne gang, Gus.
Du sagde, du så din Pubba, da du faldt i de lilla blomster, så jeg...
Jeg bragte de lilla blomster til dig.
Deres pollen har vist en hallucinogen effekt på din slags.
En form for hypnose.
Måske kan blomsterne hjælpe dig med at huske, hvor du kommer fra.
- Jeg må tilbage. - Jeg har brug for din hjælp, Gus.
Virker det her ikke, må jeg fortsat tage dine venner.
Okay, Gus.
Lad os komme i gang.
Før mig til det sted, hvor du blev født.
Hvor Pubba skabte dig.
Hold da op.
Der var engang en rod af en dreng ved navn Tom Sawyer.
NATIONALPARKGRÆNSE
Han lavede altid ballade...
Han elskede fare.
Jeg vil ikke være her!
Tag det bare roligt.
Jeg er hos dig.
Det er vigtigt, du fortæller mig,
hvad du kan se nu,
hvis du vil se dine venner igen.
Hvad kigger du på
lige nu?
Hegnet, Pubba sagde, jeg aldrig måtte gå uden for.
Men jeg er på den anden side af det.
Kom, Gus.
Vi går igennem hegnet sammen.
Kom så.
Kan du finde frem til den nærmeste bygrænse?
Nej.
Vi kan gemme os på mit kontor.
Du er ikke med. Vi må ud af byen nu, finde nogle mænd og vende tilbage.
Jeg efterlod lige mine børn. Jeg forlader ikke også byen.
Du kan gøre, hvad du vil.
Jeg skal fandeme væk herfra.
Vent, Jepperd.
Hvad med Gus?
Hund er et løfte.
Det løfte holder jeg sgu.
Fint.
Men du behøver mig.
Vi kommer kun væk herfra i min lastbil.
Fandens også!
Okay, så kom.
- Hvad er der? - Ingen idé.
Sig ikke, det var planen at bruge en ødelagt lastbil.
Hold mund! Lad mig nu tænke.
Banke, banke på.
Bønner på toastbrød.
Fordi du er brite.
Du er altså kokken på stedet.
Jeg tager mig af alle fangerne.
Jeg leder hele stedet, indtil Dougie...
Til Abbot kommer tilbage.
Imponerende.
Og maden er smukt anrettet.
Jeg var kok engang.
Tak.
Var det her sted nogens hjem?
En dame drev en slags hybrid-fristed.
Hun lod dem løbe frit rundt.
Som kæledyr.
Men bare rolig. De er i kennelen nu.
- Boede her hybrider? - Vildt nok, ikke?
Og jeg har hørt, at en af dem endda kan tale.
Jeg vidste ikke, det var muligt.
Der er mange fejlantagelser om hybriderne og Sygen.
For eksempel som dig. Alle her er bange for dig.
Men jeg ved, du ikke smitter.
Jeg har aldrig set en hybrid.
Du kan vel godt tage mig med til kennelen, ikke?
Jeg ved nu ikke, mrs. Singh.
- Det er ikke rigtig... - Er du ikke lederen nu?
Hvor er du henne, Gus?
Det er koldt...
...og træerne er væk.
Fokusér, Gus.
Tiden løber fra os.
- Du skal gå hjem. - Det vil jeg ikke.
Vil du ikke se din Pubba?
Hvad skete der derhjemme, Gus? Gjorde denne Pubba dig fortræd?
Nej.
Han løj for mig om nogle ting, og det sårede mig.
Var han videnskabsmand som mig?
Slet ikke som dig!
Så vis mig det, Gus.
Du er nødt til at hjælpe mig. Gør det.
Hytten.
En hytte. Ikke et laboratorium?
Nej.
Det er hytten.
Pubbas hytte.
Jeg går tilbage. Mine venner behøver mig. Vi må blive sammen.
Nej!
Undskyld, Gus. Jeg...
Jeg løj desværre også for dig.
Jeg sagde, du hjalp en, jeg holder meget af,
men ved du, hvorfor jeg i virkeligheden behøver svar, Gus?
Fordi jeg også er fange.
Ligesom dig.
Mit liv er i fare, så længe jeg ikke har svarene, men jeg...
Jeg tror, vi kan hjælpe hinanden.
Vil du hjælpe mig?
Okay.
Hvad kan du se lige nu?
Pubba.
Har han noget udstyr? Ligesom i mit laboratorium?
Videnskabelige instrumenter?
Nej.
- Sådan noget havde han ikke. - Jeg forstår det ikke!
Han skjulte dig og opfostrede dig alene langt ude i skoven.
Der må være noget særligt ved dig. Hvorfor gjorde han det ellers?
Fordi...
Fordi han elskede mig.
Han elskede mig og passede på mig.
Han var min Pubba.
Selvom han ikke var min rigtige Pubba.
Nej, Gus.
Var det ikke ham, så skabte en anden dig.
Gå længere tilbage. Til dengang, du var yngre.
- Da du og Pubba flyttede ud i skoven. - Jeg var nyfødt. Det kan jeg ikke huske.
Det er det skønne ved dette sted, Gus.
Man kan huske ting, man ikke anede, at man vidste.
- Jeg må tilbage. - Nej!
Husker du nogen i kitler ligesom min?
De må have skabt dig!
MIDNATSSOL
Hvad kan du se? Fortæl.
Forskningssted.
- Projekt Midnatssol. - Ja.
Det er der, du kommer fra.
Fortæl mig, hvor det er.
Dr. Miller, er enheden stabil?
- Hvem er det? - Hvem? En forsker?
Bare en dame.
Højere, Gus!
Jeg kender hende ikke.
Kig efter et navn!
Fort Smith!
- Nej! Slip mig ud! - Hvad sker der, Gus?
Nej!
Vågn op, Gus. Vågn op. Vågn...
Det skal nok gå. Du er okay.
- Hold da op. Det var lidt skræmmende. - Ja, det er overstået nu.
Du fandt det, vi søgte.
Teorierne var sande.
Fort Smith skabte virussen.
Og dig, Gus.
Tak, Gus.
Du har givet mig noget, jeg troede, jeg mistede for længe siden.
Forstanden?
Håb.
FLYTTEBIL
Lillefingre!
Dig først.
Ingen må gøre mine bedsteforældre syge.
Jeg har brug for et lift.
Er du alene?
Jeg leder efter mine venner.
Leder du den vej, kan du køre med os.
Hvis du vil spille Pinochle, hver gang bedstefar vågner efter sin lur.
Hvad er Pinochle?
Ren kedsomhed.
Var du mekaniker før Det Store Nedbrud?
Terapeut.
Derfor kender du til det vejrtræknings-halløj.
Tæl til ti.
Det lærte jeg, længe før jeg blev terapeut.
Jeg var militær-barn.
Vi flyttede meget, og så blev min mor hjemsendt.
Militæret vil ikke diagnosticere PTSD, men hun var virkelig hårdt ramt.
Som 12-årig kunne jeg allerede spotte en udløser.
Batteriet er ikke helt fladt. Det går.
Du sagde ikke, at de har droner.
Det er nyt.
Skub!
For helvede da!
Speederen i bund!
Den sender vores placering til alle herude.
Vi må ryste den af.
Til højre! Her! Til højre!
- Slap lige af! - Undskyld!
Droneenhed fire eftersætter rød lastbil. Kvinde kører, mandlig passager.
En meget stor mandlig passager.
Mor kommer! Mor og Gus' Store Mand!
Hurtigt! Af med Bobbys halsbånd!
Fart på!
Er du klar?
Klar.
Bobby bliver her.
Bliv under træerne.
Droneenheden mistede dem, men de er vist på vej til zoo'en.
B-Squad, luk hovedporten.
Vi har dem. Droneenhed fire eftersætter.
For fanden da.
Drone nede. Patruljeenheder til sidst kendte placering.
Fortsæt forfølgelsen.
Kom så.
Vi har koordinaterne. Alfa, Tango, Romeo sikret.
Vi bliver forfulgt.
Igennem her.
Hurtigere!
Skynd dig!
- Til højre her! - Okay!
Afsted!
Pis også.
Kør igennem!
Nummer tre!
I dækning!
Pis!
Lastbilen er ude af byen.
Alle enheder, fald tilbage.
Gentager. Lastbilen er ude af byen.
Jeg troede, det var Mor?
Efterlader hun os?
Videre!
Op med dig!
Hvad nu? Hvorfor sænker du farten?
På grund af dem.
Jeg kunne skræmme dem lidt.
- Sætte lidt fut i dem. - Nej.
Lad dem være.
De skal ikke leve efter mennesketid mere.
Nu venter vi på dem.
Vi burde have vores børn nu.
Havde jeg bare ventet til midnat.
Nu efterlader jeg dem.
Hør her, Amanda.
Aimee.
Du er ikke ene om at have mistet nogen.
Vi får fat i dem.
Lad mig.
Du sagde tidligere, at vi skulle finde nogle mænd.
Havde du nogen i tankerne?
Ja, jeg kender nogle.
Tidligere Sidste Mænd som dig?
Ja, men du kan stole på dem.
Hvad gjorde du egentlig for dem?
Intet godt.
- Tog du... - Nej!
Jeg tog ikke børn.
Så er den klar.
Tak.
Lad os hente dine mænd.
Er I her stadig?
Hvad skete der? Hvor er Store Mand?
De efterlod os.
Vi ved ikke hvorfor, eller om de kommer igen.
Tog han afsted, havde han nok en god grund.
Det kan vi ikke vente på.
Vi må selv komme ud herfra.
Jeg ved, hvor vi tager hen.
Yellowstone.
Yellowstone?
Der opfostrede Pubba mig.
Det er stort set mit hjem,
og nu kan det blive vores hjem.
- Et trygt sted? - Gult?
Er der mad?
- Hvordan ser der ud? - Vent. Jeg spørger.
De vil vide, hvordan det er.
Altså, det er stort og grønt,
og så er der ahornsirup.
Man kan hoppe rundt på sten.
Når man skal sove, får man sådan en varm fornemmelse
nede i maven.
Jeg kan vise jer det.
Hvad er chancen for, at jeg skulle møde en hybrid,
en hjortedreng, der kan tale,
og som kan have svaret på mine spørgsmål?
Måske...
...var det skæbnen.
TIL: MOR FRA: WENDY
Tekster af: Pia C. Hvid